Справа № 459/1047/23                 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В. 
Провадження № 33/811/1249/23                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

        22 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Семенюка Романа Андрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  адвоката Семенюка Романа Андрійовича, на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 22 серпня 2023 року, 

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.
Згідно з постанови, ОСОБА_1 , 25.03.2023 о 22 год 10 хв у м. Червонограді на вул. Б. Хмельницького, 75 керувала транспортним засобом KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 ARHK 0510, тест номер 5040, результат тесту 0,45%, чим порушила п. 2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову захисник – адвокат Семенюк Р.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обгрунтування вказує про те, що судом першої інстанції допущено неповноту дослідження матеріалів справи, оскільки належних і допустимих доказів, які би підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Вказує про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконним, а отже, не є належним та допустимим доказом у справі.
Стверджує, що роздруківка приладу “Drager Alkotest 6820” є недопустимим доказом у справі, оскільки номер тесту та час проведення тесту є зовсім іншими, ніж зазначено поліцейськими.
Вважає, що результат тесту 0,45‰ є неправдивий, бо проведений з порушенням інструкції самого приладу. 
Наголошує, що з матеріалів справи відносно ОСОБА_1 не вбачається, що зупинку транспортного засобу було здійснено з конкретної причини, таких доказів не було надано і працівниками поліції, та відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» такі дії працівників поліції являються незаконними.
Заслухавши виступ захисника адвоката Семенюка Р.А., пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 475374 від 25.03.2023 (а.с.2); результаті тестування технічного пристрою «Drager» на стан сп`яніння, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 – 0,45 ‰ (а.с.4); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння - 0,45 ‰(а.с.5); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.03.2023(а.с.6); рапорті поліцейського ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області капрала поліції К.Шевчук від 26.03.2023(а.с.7); відеозаписі події (а.с.10), які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
Підстав сумніватися у достовірності вищевказаних даних у суду немає.
Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 наполягала на проведенні освідування у медичному закладі.
Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису. За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» було зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735(далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820».
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 475374 від 25.03.2023, водій ОСОБА_1 , 25.03.2023 о 22 год 10 хв у м. Червонограді на вул. Б. Хмельницького, 75 керувала транспортним засобом «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820 ARHK 0510», тест номер 5040, результат тесту 0,45 ‰, чим порушила п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 475374 від 25.03.2023 ОСОБА_1 ознайомилася. У графі “Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення” ОСОБА_1 зазначила, що вчора 24.03.2023 святкувала день народження і випила, те, що вона може знаходитися ще в алкогольному сп`янінні не знала, тому 25.03.2023 сіла за кермо” (а.с.2).
Обставини викладені у протоколі підтверджуються і відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, з якого убачається, що ОСОБА_1 проходила огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду на стан сп`яніння – 0,45 ‰. Жодної незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлювала.
Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.                                
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.
Щодо доводів захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконним, а отже, не є належним та допустимим доказом у справі, то такі на думку апеляційного суду є безпідставними, так як згідно оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, які містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 475374 від 25 березня 2023 року (а.с.2) складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Окрім цього, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.
Оскільки,  ОСОБА_1 ,25.03.2023 о 22 год 10 хв у м. Червонограді на вул. Б. Хмельницького, 75 керувала транспортним засобом «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820 ARHK 0510», тест номер 5040, результат тесту 0,45 ‰, чим порушила п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування нею автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху України, жодним чином не спростовано.
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Семенюка Р.А. безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене на ОСОБА_1 у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 адвоката Семенюка Романа Андрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 22 серпня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                 Л.Я. Гончарук