Ухвала
 
05 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 939/1319/21
 
провадження №61-9474ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоконал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2021 року ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоконал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року позов задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоконал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 серпня 2014 року по 31 березня 2021 року з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості на загальну суму 34 872,80 грн.
 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду ввід 05 липня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, судом встановлено не було.
 
У червні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року.
 
У касаційній скарзі ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та передати справу для продовження розгляду до апеляційного суду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, надаючи оцінку обставинам поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, наведених в апеляційній скарзі, не врахував, що судом першої інстанції не виконано свого обов`язку щодо направлення копії оскаржуваного рішення позивачу, що унеможливило вчасне звернення з апеляційною скаргою.
 
За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
 
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування та тлумачення.
 
Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
 
Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року подана апелянтом 12 травня 2023 року, тобто після спливу більше одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
 
Позивач був повідомлений про відкриття провадження у даній справі та про призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується зворотнім повідомленням.
 
Представник позивача був присутнім в судових засіданнях, які відбулись 06 серпня 2021 року, 16 вересня 2021 року.
 
Також встановлено, що ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 16 вересня 2021 року дану цивільну справу було передано за підсудністю на розгляд Дніпровському районному суду міста Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року цивільну справу № 939/1319/21 було прийнято до провадження, про що було повідомлено учасників судового процесу, зокрема і позивача, що підтверджується поштовим зворотнім повідомленням.
 
З огляду на вказані обставини, враховуючи, що апеляційну скаргу подано після спливу одного року з моменту винесення оскаржуваного судового рішення, а апеляційна скарга позивача не містить підтвердження наявності обставин, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
 
Посилання заявника на невиконання судом першої інстанції обов`язку, передбаченого статтею 272 ЦПК України, є безпідставними, оскільки процесуальний закон пов`язує можливість поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційну скаргу на яке подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, саме з неповідомлення особи про судовий розгляд, а тому, з огляду на те, що апеляційним судом встановлено обізнаність особи з ходом судового розгляду, вказані доводи не впливають на законність оскаржуваної ухвали. 
 
Відповідно до практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).
 
У рішенні від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
 
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, а правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року є необґрунтованою.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоконал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                              Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. В. Білоконь 
                                                                                                                  О. М. Осіян