УХВАЛА
26 липня 2023 року
м. Київ
справа № 462/6068/22
провадження № 51-4519ск23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали касаційної скарги захисника ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03 лютого 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 01 червня 2023 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Касаційна скарга подана без додержання вимог ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним,  тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону(ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому особа, яка подала касаційну скаргу, заперечуючи законність судових рішень має конкретно вказати у чому полягають допущені, на її думку, порушення норм права, що відповідно до ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Однак, захисник ОСОБА_4 не зважаючи на те, що розгляд провадження судом першої інстанції здійснено за правилами ст. 349 КПК, наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та правової оцінки доказів, наданої судом першої інстанції,  що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також, у касаційній скарзі захисник не вказує на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони захисту, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не зазначає на які саме доводи апеляційної скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Окрім того, в касаційній скарзі не зазначено порушень, які, з огляду на положення статей 412, 415 КПК, були би підставою для скасування оскаржених судових рішень з призначенням нового розгляду саме у суді першої інстанції.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду                   м. Львова від 03 лютого 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду                      від 01 червня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення захисником вказаних недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                      ОСОБА_3