Ухвала
11 вересня 2023 року
м. Київ
справа № 462/2709/16-ц
провадження № 61-12867ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 липня 2023 року у цивільній справі 
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - друга Львівська державна нотаріальна контора, про визначення частки у спільному майні із спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,
ВСТАНОВИВ:
25 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Залізничного районного суду м. Львова 
від 05 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 25 липня 2023 року (повний текст складено 26 липня 2023 року) у справі № 462/2709/16-ц.
За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, в якому просила:
1) визначити за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 1/2 частку у спільному сумісному майні, а саме земельній ділянці, площею 0,0342 га, з кадастровим номером 4610136300:04:012:0030 на 
АДРЕСА_1 ) визнати за ОСОБА_2 право власності на частини земельної ділянки.
ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила: 
1) визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на 174/325 частини земельної ділянки загальною площею 0,0325 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 4610136300:04:012:0030 у розмірі згідно фактично встановленого порядку користування земельною ділянкою.
Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05 грудня 2022 року, з врахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 23 січня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визначено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею на 0,0325 га, з кадастровим номером 4610136300:04:012:0030 на АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки 0,0325 га з кадастровим номером 4610136300:04:012:0030 на АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 25 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 грудня 2022 року в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про визначення, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0, 342 га, з кадастровим номером 4610136300:04:012:0030 на АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
В касаційній скарзі заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_2 та про задоволення зустрічного позову  ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
З огляду на положення пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у розглядуваній справі визначається вартістю спірної земельної ділянки, а судовий збір за вимогу про визнання права власності на майно має розраховуватись як за позовну вимогу майнового характеру.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.
Касаційна скарга відомостей про вартість спірного майна (земельної ділянки) не містить, а матеріали цивільної справи № 462/2709/16-ц на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження в розпорядженні Верховного Суду відсутні.
За таких обставин з урахуванням статей 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та положень Закону України «Про Державний бюджет України на 
2016 рік», при зверненні з касаційною скаргою ОСОБА_1 мало бути сплачено судовий збір в розмірі 1% вартості спірної земельної ділянки х 200%, але не менше 1 102,40 грн (1 378 грн х 0,4) х 200 %) та не більше 13 780 грн 
(1 378 грн х 5) х 200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». 
Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору із обґрунтуванням розміру сплаченого судового збору виходячи із роз`яснень викладених в цій ухвалі та вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір», або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 липня 2023 року у справі № 462/2709/16-ц залишити без руху.
Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            В. В. Шипович