Справа № 344/2721/23 
Провадження № 33/4808/665/23 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В. 
Суддя-доповідач Гриновецький 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Борсука Д.Я., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 5 вересня 2023 року щодо нього,
                в с т а н о в и в :

Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 9.02.2023 близько 01 год. 46 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця, 330б керував автомобілем «Audi A6» НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, порушенням координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що з оскаржуваною постановою не погоджується та вважає, що рішення суду прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права. Із відеозапису чітко видно, що він погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, тому твердження працівників поліції про те, що він відмовився від проходження огляду є безпідставними. В матеріалах справи відсутні пояснення свідків та відсутній акт огляду на стан сп`яніння, а тому інспектором поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП України при проведенні огляду на стан сп`яніння, однак суд не надав оцінки цим фактам, що призвело до постановлення неправомірного рішення. Ним надсилались до суду клопотання про відкладення судового засідання, оскільки він призваний на військову службу, однак судом ці клопотання залишено без задоволення, чим порушено його право на захист. Враховуючи наведені обставини, просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі  ОСОБА_1 за клопотанням його захисника, оскільки той перебуває у ЗСУ. Матеріалів справи достатньо для прийняття апеляційним судом законного й обґрунтованого рішення.
Заслухавши доводи захисника про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо   ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
В діях   ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист. 
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що   ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 належної якості копії протоколу про правопорушення. Подана в апеляційному суді копія протоколу є неякісно виготовлена, не всі обставини обвинувачення піддаються безперешкодному читанню. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично належно не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено належний акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, поведінка адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно.
Порушенням права ОСОБА_1 на захист допустив суд першої інстанції, який ухвалив постанову без його участі. Як ствердив захисник в апеляційному суді, він не давав згоди на судовий розгляд справи без участі ОСОБА_1 . Відмова суду від зупинення цього провадження через перебування ОСОБА_1 у діючих ЗСУ слід вважати неправильною й невиправданою практикою, яка суперечить практиці ЄСПЛ, згідно якої суд не повинен займати позицію, що має ознаки обвинувальної при відсутності сторони обвинувачення. 
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за  ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 5.09.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький