ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 629/2624/23
Номер провадження 22-ц/818/1294/23

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року     м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Мальованого Ю.М.,
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря судового засідання – Супрун Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2023 року в складі судді Каращука Т.О. у справі № 629/2624/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Жупинського Миколу Андрійовича, звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6405, вчинений 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, яким запропоновано звернути стягнення за заборгованістю в розмірі 35 600, 35 грн на підставі кредитного договору № 001-20038-090613 від 09 червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк", право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору від 07 травня 2020 року № 2242К про відступлення прав вимоги. 
В заяві по забезпечення позову ОСОБА_1 , яка подана через представника адвоката Жупинського М.А., просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., зареєстрованого в реєстрі 17 лютого 2021 року, за реєстровим номером № 6405, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 64729681, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 04 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. було відкрите виконавче провадження № 64729681 про примусове виконання виконавчого напису № 6405 від 17 лютого 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ "ФК “Європейська агенція з повернення боргів" в розмірі 35 600, 35 грн. Постановою від 24 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. за виконавчим провадженням було звернуте стягнення на пенсію ОСОБА_1 з утриманням 20 % щомісячно до повного погашення боргу. Зазначила, що предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, примусове виконання якого вже здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О., яким таке провадження було відкрите, та звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_1 . Не вжиття заходів забезпечення позову в разі задоволення позову значно ускладнить виконання рішення суду та змусить ОСОБА_1 звертатись до суду за поворотом виконання, стягнутого за виконавчим написом нотаріуса.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2023 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що на момент подання заяви з неї стягуються будь-які кошти, доказів вчинення дій для примусового виконання виконавчого листа приватним виконавцем не надано, представником позивача не наведено ризиків та не надано документальних підтверджень реальної загрози у подальшому виконанні рішення суду. Імовірність ускладнення чи невиконання рішення у зв`язку зі стягненням коштів не може бути підставою застосування заходів забезпечення, оскільки суд не може попередньо надати оцінку доказам у справі та не може встановити результат розгляду справи, а тому відповідно встановити те, що підлягатиме виконанню. 
01 червня 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Жупинського М.А., подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що  суд першої інстанції не звернув увагу на те, що до заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивачем було надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 березня 2021 року та копію постанови від 24 березня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які свідчать про початок примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, оскарження якого є предметом позову у справі. Вважає, що вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення є співмірними із заявленими вимогами.
Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судове засідання апеляційного суду сторони – учасники судового розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 13 липня 2023 року через електронну пошту надіслано ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. (а.с.45,46 ). 
Заявник ОСОБА_1 про розгляд справи 13 липня 2023 року повідомлена СМС повідомленням (а.с. 47).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1  статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Так, позов забезпечується шляхом: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належатьабо підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача,які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення вдохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії,у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 роз`ясненно про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.
У справі, що переглядається, позивач заявив вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У заяві позивач просив зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.
У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».
04 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання напису № 6405, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «ФК “Європейська агенція з повернення боргів» в розмірі 35 600, 35 грн (а.с. 12).
Позивачка оскаржує такий виконавчий напис в судовому поряду шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства та існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити захист або поновлення порушених прав позивачки (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулась до суду. 
Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав, передбачених законом для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується в судовому порядку, є помилковим. 
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).
З огляду на викладене, ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується в судовому порядку.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст. ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2023 року — скасувати та ухвалити нове рішення.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 17 лютого 2021 року за реєстровим № 6405 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014) заборгованості у загальному розмірі 35 600 (тридцять п`ять тисяч шістсот) грн 35 коп., що здійснюється в межах виконавчого провадження № 64729681. 
Заборонити приватному виконавцю, на виконанні якого перебуває спірний виконавчий напис, вчиняти будь які дії примусового характеру про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014) в межах виконавчого провадження № 64729681, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитром Олександровичем.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 липня 2023 року.

Головуючий                                                Ю.М. Мальований

Судді                                                         І.В. Бурлака

                                                                В.Б. Яцина