ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" липня 2023 р.                                                                Справа №914/2944/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого - судді                                                                        Бонк Т.Б.,
Суддів                                                                                          Бойко С.М.,
                                                                                                    Якімець Г.Г.,                                                                                                                        
секретар судового засідання  Кострик К.,
представники сторін: 
позивача: адвоката Кушнір Т.В.,
відповідача3: адвоката Посікіри Р.Р.
відповідача4(скаржника): Геша І.Ю., адвоката Посікіри Р.Р.,
інші учасники справи: не з`явились,
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 від 20.04.2023(вх.суду від 24.04.2023 №01-05/1280/23)
на рішення  Господарського суду Львівської області від 27.03.2023, повний текст рішення складено 31.03.2023, суддя Синчук М.М.,
у справі № 914/2944/22
позивач: Приватного підприємства "Люкс-Експрес", м. Львів,
до відповідача - 1: Акціонерного товариства "Прокредит Банк", м. Київ,
до відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Омега", м. Львів,
до відповідача - 3:Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс", м. Львів,
до відповідача - 4:  ОСОБА_1 , Львівська обл., Сколівський район, м. Сколе,
про: визнання недійсними договорів та скасування рішення про реєстрацію

                                                  ВСТАНОВИВ:
          Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції 
          У грудні 2022року ПП «Люкс-Експрес» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до АТ "ПроКредит Банк", ТОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА", ТОВ «Профіт Файненс» та ОСОБА_1 (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про: 
-          визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 28.07.2022 між АТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» (щодо відступлення прав вимоги за Рамковою угодою №0410 від 25.05.2006);
-           визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 28.07.2022  між АТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» (щодо відступлення прав вимоги за Рамковою угодою №0325 від 27.02.2007); 
-           скасування рішення № 64328474 від 28.07.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Р.І., яким ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» було зареєстровано іпотекодержателем нерухомого майна, що належить ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС», а саме приміщення складів площею 922,3 кв.м у АДРЕСА_1 ; 
-           скасування рішення № 64934500 дії від 26.09.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Р.І, яким ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було зареєстровано іпотекодержателем нерухомого майна, що належить ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС», а саме приміщення складів площею 922,3 кв.м у АДРЕСА_1 ; 
-           скасування рішення № 65023528 від 04.10.2022 про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. щодо нерухомого майна, що належить ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС», а саме приміщення складів площею 922,3 кв.м у АДРЕСА_1 ; 
-          визнання недійсним договору купівлі продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», серія та номер:1319, виданий 04.10.2022, видавник Барбуляк Х.М., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області.
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за укладеними ЗАТ «Про Кредит Банк»(правонаступником якого є АТ «ПроКредит Банк»)  та ОСОБА_2 рамкової угоди №0410  від 25.05.2006 та трьох кредитних договорів від 25.05.2006,  від 26.06.2006 та від 13.03.2008,  банк уклав з  ПП «Люкс-Експрес» договір поруки №0410-ДПЗ від 13.07.2008 та з ОСОБА_3 договір поруки від 01.07.2009 №0410-ДП4.
          Крім того, 27.02.2006 ЗАТ «Про Кредит Банк» та ПП «Люкс-Експрес» уклали рамкову угоду №0325, в межах якої також позичальнику надані кредити згідно з договорами траншу від 26.06.2006, від 06.03.2007, від 16.06.2007 та від 19.10.2007, і з метою забезпечення виконання зобов`язань по яких 01.07.2009 банк уклав з ОСОБА_2 договір поруки.
          Також, з метою забезпечення виконання зобов`язання між банком, ОСОБА_2 та ПП "Люкс-Експрес" укладено договір іпотеки №0325-Д33 від 26.06.2006, за умовами якого  банку передано належне позивачу на праві власності нежиле приміщення - приміщення складів НЗ в літ. К-1: від 4 по 10, площею 922,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
           03.04.2013 банк звернувся до ОСОБА_2 та ПП «Люкс-Експрес» з вимогою про дострокове погашення кредиту та виконання зобов`язань, забезпечених порукою.
          В подальшому, у квітні 2013року банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ПП «Люкс-Експрес» про стягнення боргу, за результатами розгляду якого 29.12.2015 Апеляційний суд Львівської області прийняв рішення та ухвалу у справі №461/4594/13. Так, цим рішенням в межах рамкової угоди №0410  присуджено до стягнення з відповідачів заборгованість в загальній сумі 3   037   941,56грн, а ухвалою провадження в частині позовних вимог банку до ПП «Експрес-Люкс», що виникли з договорів рамкової угоди №0325 закрито у зв`язку з підвідомчістю таких вимог господарському суду. 
          За результатами розгляду господарським судом справи №914/651/18 позову банку до ПП «Люкс-Експрес» про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки, постановою Західного апеляційного господарського суду відмовлено у задоволенні такого позову.
          Відтак позивач вказує, що дійсний розмір боргу перед банком становить 3   037   941,56грн.
           28.07.2022 АТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Омега» уклали два договори про відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладеними ПП «Люкс-Експрес» та ОСОБА_2 та договором іпотеки від 26.06.2006. Також, 28.07.2022 АТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Омега» уклали договори про відступлення права вимоги  за договорами поруки.
           28.07.2022 приватний нотаріус Тишківська Р.І. зареєструвала ТОВ «Факторингова компанія «Омега» іпотекодержателем належного позивачу майна замість банку.
           03.08.2022 ТОВ «Факторингова компанія «Омега» на адресу позичальників надіслала чотири повідомлення-вимоги щодо виконання кредитних зобов`язань на загальну суму 339   464,03дол.США.
          В подальшому, 26.09.2022 іпотекодержателем нерухомого майна зареєстровано ТОВ «Профіт Файненс», а 04.10.2022 зареєстровано припинення права власності ПП «Люкс -Експрес» на предмет іпотеки та зареєстрованого його власником ОСОБА_1 . 
          Позивач вважає укладені АТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Омега» договори про відступлення права вимоги за кредитними договорами  незаконними, оскільки  дійсний розмір права вимоги за договорами кредиту складає 3 037 941, 56 грн, в той час розмір вимоги в оспорюваних договорах завищений. Окрім того, позивач вказує, що з огляду на наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, AT «ПроКредит Банк» станом на 28.07.2022  не мало дійсного права вимоги за договорами поруки, яке могло бути передане новому кредитору. Також позивач зазначає, що оскільки договір іпотеки був засвідчено нотаріально, то і договір про відступлення права вимоги, за іпотекою підлягав нотаріальному засвідченню, однак такий договір укладений у простій письмовій формі. 
          Посилаючись на ст. 38 Закону України «Про іпотеку»,  позивач вказує, що ні AT «ПроКредит Банк», ні ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА», ні ТзОВ «Профіт Файненс» не повідомляли  позивача про намір продати майно, а тому вчинена 04.10.2022 реєстраційна дія про  припинення права власності позивача та реєстрацію права власності за ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

          Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.11.2022 вжито заходи забезпечення позову ПП «Люкс-Експрес»  шляхом: заборони будь-яким особам (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів), будь-яким органам місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України),    державним виконавцям, приватним виконавцям, будь-яким юридичним та фізичним особам здійснювати будь-які дії ( в тому числі реєстраційні) щодо продажу, відчуження будь-яким іншим способом (в тому числі шляхом дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та третім особам, припинення будь-яких обтяжень, передачу в іпотеку тощо), будь-якого іншого обтяження, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів стосовно приміщення складів площею 922,3 м2 за адресою АДРЕСА_1 .

          Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.03.2023 у справі № 914/2944/22 позов задоволено:
-          визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 28.07.2022 між  АТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА" (щодо відступлення прав вимоги за Рамковою угодою №0410 від 25.05.2006), 
-          визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 28.07.2022 року між АТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА" (щодо відступлення прав вимоги за Рамковою угодою №0325 від 27.02.2006); 
-          скасовано рішення № 64328474 від 28.07.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Р.І., яким ТзОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА" було зареєстровано іпотекодержателем нерухомого майна, що належить  ПП "ЛЮКС-ЕКСПРЕС", а саме приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ; 
-          скасовано рішення № 64934500 дії від 26.09.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Р.І., яким ТзОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" було зареєстровано іпотекодержателем нерухомого майна, що належить ПП "ЛЮКС-ЕКСПРЕС", а саме приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ;
-          скасовано рішення № 65023528 від 04.10.2022 про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною щодо нерухомого майна, що належить ПП "ЛЮКС-ЕКСПРЕС", а саме приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ;
-          визнано недійсним договір купівлі -продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до ст. 38 Закону України "Про іпотеку", серія та номер:1319, виданий 04.10.2022, видавник Барбуляк Х.М., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області.
          Присуджено до стягнення з відповідачів на користь позивача по  3 721,50 грн судового збору.
          При прийнятті рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» та  умов п.3.6  договору іпотеки відповідач не повідомив позивача про укладення договору про відступлення права вимоги. Також, пославшись на ст.ст. 1048,1050 ЦК України, суд погодився з доводами позивача, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився. Однак банк, укладаючи оспорювані договори відступлення права вимоги,  передав заборгованість за кредитом у розмірі 132 050, 48 дол. США, що станом на 28.07.2022  по курсу НБУ еквівалентно 4 828 901, 18 грн; заборгованість за відсотками згідно з графіком 8 076, 74 дол. США, що станом на 28.07.2022  по курсу НБУ еквівалентно 295 355, 07 грн, що значно перевищує заборгованість позивача, яка встановлена судом у рішенні у справі №461/4594/13-ц в сумі 3 037 941, 56 грн. При цьому, суд відхилив посилання відповідача на те, що незгода позивача із сумою заборгованості за кредитним договором не є підставою для визнання недійсним оспорюваного договору відступки права вимоги, оскільки в даному випадку наявна не просто незгода позивача з розрахунками, а порушення відповідачем законодавства та невиконання рішення суду яке набрало законної сили. Також суд вказав на порушення вимог ст. 513 ЦК України щодо форми укладення оспорюваних  договорів,  так як такі  включали в себе предмет іпотеки і  повинні  нотаріально посвідчуватись.
          Відтак, пославшись на принцип процесуальної економії, встановивши наявність підстав для визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, суд дійшов висновку, що для  належного і ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги про скасування  рішення про реєстрацію відступлення прав іпотеки, скасування рішення про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності,  визнання недійсним договору купівлі продажу-предмета іпотеки, які здійсненні на підставі оспорюваних договорів, також підлягають задоволенню.

          Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
          
          Відповідач4  ( ОСОБА_1 ) не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обгрунтована тим, що правовідносини у даній справі виникли не на підставі  судових рішень у справі №461/4594/13-ц, а на підставі рамкової угоди №0325 від 27.02.2006, зобов`язання  по якій перед кредиторами залишаються невиконаними (провадження у справі №461/4594/13-ц в частині стягнення боргу з ПП «Люкс-Експрес» закрито через підвідомчість цих вимог господарському суду). Доданими самим же позивачем  до позовної заяви повідомленнями про уступку прав вимоги та вимоги про усунення порушень, в яких попереджено позивача про спосіб і порядок звернення стягнення на заставлене майно у випадку невиконання зобов`язання,  спростовуються висновки суду першої інстанції про неповідомлення боржника про намір кредитора звернути стягнення на майно. 
          Посилаючись на постанови Верховного Суду  від 15.12.2021 у справі №953/1232/20,  від 08.06.2022 у справі №723/779/20, скаржник вказує, що незгода позивача із сумою боргу за кредитом не є підставою для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги  не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначений в оспорюваному договорі під час його виконання, оскільки він не позбавлений права висловлювати свої заперечення щодо такої вимоги за основним зобов`язанням .
          Також апелянт вказує на викладену у постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі №910/9907/21 правову позицію  щодо відсутності у нового кредитора обов`язку надсилати боржнику письмову вимогу про усунення порушень згідно з ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», оскільки  новий кредитор замінюється у новому зобов`язанні та набув права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
          Щодо позовної вимоги про скасування  рішення про державну реєстрацію скаржник вказує, що така вимога  не є належним способом захисту згідно з останньою практикою Великої Палати Верховного Суду (постанова від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц). 
          Також апелянт вважає, що заявлена позивачем позовна вимога про визнання недійсним договору купівлі -продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені є неефективним способом захисту, так як позивач не є  стороною такого договору, що виключає можливість  застосування боржником правових наслідків недійсності правочину, передбачених ч. 2 ст. 216 ЦК України.
          В апеляційній скарзі скаржник виклав попередній розрахунок  судових витрат в суді апеляційної інстанції на суму 30   000грн.

          Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу-без задоволення. 
          Так, позивач вказує, що відповідачі не надали жодних доказів, як б підтверджували  дійсну суму вимоги. Зазначає, що повідомлення відповідачів про необхідність сплати неіснуючих боргів, без будь-яких розрахунків та пояснень, не може вважатись належним повідомленням про намір продажу предмету іпотеки. Вважає помилковими доводи апелянта про обрання позивачем неефективного способу захисту порушеного права, оскільки саме заявлені позивні вимоги у даній справі забезпечать поновлення порушених прав позивача. 

           06.06.2023 від апелянта надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що позивач не надав доказів розміру заборгованості за двома іншими кредитними договорами, права вимоги на які набуло ТОВ «Профіт Файненс», доказів повного чи часткового виконання рішення у справі №461/4594/13-ц. Звертає увагу суду, що з клопотанням про витребування доказів щодо розміру кредитної заборгованості позивач звернувся до суду лише в останньому підготовчому засіданні. Вказує, що позивачем не оспорені, а суд першої інстанції не вирішив питання щодо недійсності правочинів по набуттю права вимоги за договорами іпотеки від 28.07.2022, укладеного АТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА", від 26.09.2022 про уступку права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ТОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА" та ТОВ «Профіт Фінанс», а відтак в силу ст. 204 ЦК України такі є чинними. Зазначає про відсутність в матеріалах справи самого договору купівлі-продажу предмету іпотеки №1319 від 04.10.2022, а також, що суд першої інстанції не вирішив наслідки недійсності правочину, оскільки позовна вимога про визнання недійсним правочину може бути ефективним способом захисту лише у тому випадку, якщо вона поєднується з позовними вимогами про витребування майна.

           13.06.2023 від апелянта надійшли заяви про врахування висновків Верховного Суду щодо неефективності позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію, які викладені у постановах від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, від 13.07.2022 у справі №199/8324/19, від 06.07.2022 у справі №914/2618/16; щодо можливості визнання недійсним договорів уступки права вимоги, який викладений у постановах від 18.01.2023 у справі №482/2211/20; щодо дійсності вимоги, які викладені у постановах від 08.06.202 у справі №723/779/20, від 15.12.2021 у справі №953/1232/20, від 02.11.2022 у справі №947/23885/19; щодо неефективності позовної вимоги про визнання недійсним договору, які викладені у постанові від 26.05.2023 у справі №905/77/21, від 14.12.2022 у справі №461/12525/15-ц.

           26.06.2023 від АТ «ПроКредит Банк» надійшли письмові пояснення, в яких банк зазначає, що станом на 28.07.2022 у позивача за рамковою угодою №0325 від 27.02.2006 існувала непогашена заборгованість, що не заперечуються ніким зі сторін. Також станом на 28.07.2022 існувала непогашена заборгованість ОСОБА_2 перед АТ «ПроКредит Бнак» за рамковою угодою №0410 від 25.05.2006, поручителем та іпотекодавцем за виконання якої  виступає позивач. Відтак банк вказує, що на момент укладення оспорюваних договорів відступлення права вимоги існувало невиконане грошове зобов`язання, за яким відступалось право вимоги, тому незгода позивача із розміром заборгованості не є  підставою для визнання таких договорів недійсними.

          Також 26.06.2023 від  ТОВ «Профіт Файненс» (відповідача3) надійшла заява про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення № 65023528 від 04.10.2022 про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. щодо нерухомого майна, що належить ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС», а саме приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ,  та про  визнання недійсним договору купівлі продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», серія та номер:1319, виданий 04.10.2022, видавник Барбуляк Х.М., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області.
          
          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 у справі № 914/2944/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .
          Подальший рух справи викладено в ухвалах суду.
          Ухвалою від 27.06.2023 розгляд справи відкладено на 04.07.2023.
           03.07.2023 від ТОВ «Профіт Файненс» (відповідача3) надійшла заява про залишення без розгляду раніше поданої ним заяви про закриття провадження.

          У судовому засіданні 04.07.2023 апелянт та його представник підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, надали усні пояснення.
          Представник позивача заперечила щодо апеляційної скарги та просила залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції     - скасувати з огляду на наступне.

          Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що : 

          В межах справи №914/651/18 за позовом АТ  "ПроКредит Банк" до ПП "Люкс-Експрес", за участю третьої особи ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості Західним апеляційним господарським судом в постанові від 28.01.2019 встановлені наступні обставини:
          -25.05.2006 між ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк», та ОСОБА_2 укладено Рамкову Угоду №0410, відповідно до якої позивач зобов`язався на положеннях та умовах цієї угоди відкрити позичальнику кредитну лінію, загальною сумою за договорами 250 000 доларів США, встановлено ліміт строку кредитування 240 календарних місяців та максимальний розмір процентів 40% річних. Видача кредитів на підставі Рамкової угоди та визначення їх умов здійснювалась шляхом укладення договорів надання (траншу) овердрафту, кредитної лінії, які є невід`ємною частиною Рамкової угоди. За умовами п.п.2.1, 8.2 Рамкової угоди, позичальник зобов`язався належно виконувати усі умови, необхідні для отримання кредиту, своєчасно та належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, що передбачені цим договором. Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту в разі прострочення погашення грошових зобов`язань за цим договором більш ніж на 3 банківські дні.
          -25.05.2006 між ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк», та ОСОБА_2 було укладено договір траншу №3.12925/0410 (кредитний договір), згідного якого останній отримав грошові кошти в розмірі 100                000,00 доларів США зі сплатою 14,5% річних строком користування 84 місяці та зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, передбачені цим договором.
          -26.06.2006 між ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк», та ОСОБА_2 було укладено договір траншу №3.12925/0410-ДТ-1, згідного якого останній отримав грошові кошти в розмірі 20       000,00 доларів США зі сплатою 14,5% річних строком користування 84 місяці та зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, передбачені цим договором
          -13.03.2008 між ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк», та ОСОБА_2 було укладено договір траншу №3.20955/0410, згідного якого останній отримав грошові кошти в розмірі 102 000.00 доларів США зі сплатою 13% річних строком користування 120 місяців та зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, передбачені цим договором.
          -В забезпечення виконання зобов`язання між ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 та ПП "Люкс-Експрес" укладено договір іпотеки №0325-Д33 від 26.06.2006, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кривицьким С.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 2624. 
          За вказаним договором іпотеки банку передано нежиле приміщення - приміщення складів НЗ в літ. К-1: від 4 по 10, площею 922,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
          Відповідно до п.1.3. договору іпотеки іпотека за цим договором    забезпечує повне виконання ОСОБА_2 зобов`язань, що виникають    із Рамкової угоди №0410 від 25.05.2006, Договору про надання траншу №3.12925 від 25.05.2006 та інших договорів про надання траншу, графіків повернення кредиту і сплати відсотків, договорів про надання овердрафту, інших договорів, які є невід`ємною частиною рамкової угоди, укладеного між ОСОБА_2 та Банком, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язується перед Банком повернути наданий йому кредит з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 250       000, 00 доларів США, сплатити відсотки за його користування в розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, а також неустойку та інші штрафні санкції.
          Договором №2    від 13.03.2008 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки №0325-Д33 від 26.06.2006 сторони погодили, що договір іпотеки забезпечує виконання іпотекодавцем зобов`язань перед іпотекодержателем, що виникають із рамкової угоди №0410 від 25.05.2006, викладеній у новій редакції відповідно до договору №1 від 13.03.2008 про внесення змін та доповнень до рамкової угоди з врахуванням усіх діючих та майбутніх змін та доповнень до неї, договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту та усіх інших договорів, які укладені та будуть укладені на підставі рамкової угоди та є чи будуть її невід`ємною частиною щодо погашення кредиту, отриманого чи який буде отриманий в межах ліміту кредитування, а також виконання усіх інших грошових зобов`язань, що виникають на підставі кредитного договору.
          -03.04.2013 Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк"    звернулось до ОСОБА_2 з письмовими вимогами про повне дострокове погашення кредиту за договорами траншу №3.12925 від 25.05.2006 №3.20955 від 13.03.2008 протягом 5 банківських днів з моменту відправлення даних вимог.
          -Окрім того, Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк" звернулось 03.04.2013 до ПП «Люкс-Експрес» з письмовим повідомленням про виникнення заборгованості, яким повідомило іпотекодавця про заборгованість ОСОБА_2 за договорами траншу №3.12925 від 25.05.2006 та №3.20955 від 13.03.2008 та запропонувало погасити таку протягом 5 календарних днів.
          
          Рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі №461/4594/13 від 17.06.2015 стягнуто на користь ПАТ «ПроКредитБанк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як солідарного з ОСОБА_2 боржника, Приватного підприємства «Люкс-Експрес» як солідарного з ОСОБА_2 боржника заборгованість в розмірі 7 601 158,10 грн, з яких:
-за договором про надання траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006, договором про надання траншу №3.12925/0410-ДТ-1 від 22.06.2006 - 789 376,56   грн заборгованості за капіталом; 24 986,25 грн - заборгованості за відсотками згідно графіку; 191 785,08 грн заборгованість за відсотками за фактичне користування кредитом; 1 771 751,31 грн- пеня.
-за договором про надання траншу №3.20925/0410 від 13.03.2008 - 1 381 920,55 грн заборгованість за капіталом, 120 902,89 грн заборгованість за відсотками згідно графіку; 296 172, 23 грн заборгованість за відсотками за фактичне користування кредитом, 3 024 263, 23грн пеня.
          Рішенням Апеляційного суду Львівської області у справі №461/4594/13 від 29.12.2015(том 1.а.с. 83-84) - рішення Галицького районного суду м. Львова від 17.06.2015 в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ПроКредитБанк» про стягнення загальної суми заборгованості в межах рамкової угоди №0410 від 25.05.2006 та пені до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Люкс-експрес» змінено та постановлено нове рішення, згідно з яким:
          Стягнуто з     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як солідарного з ОСОБА_2 боржника, ПП «Люкс-експрес» як солідарного з ОСОБА_2 боржника на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованість в загальній сумі 3 037 941, 56 грн в межах рамкової годи № 0410 від 25.05.2006.
          Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як солідарного з ОСОБА_2 боржника,  ПП «Люкс-експрес» як солідарного з ОСОБА_2 боржника на  користь ПАТ «ПроКредитБанк»:
-пеню по договору траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006р. та договору №3.12925/0410-Д-1 від 22.06.2006р. в розмірі 48 645,56 грн;
-по договору траншу №3.20955/0410 від 13.03.2008 стягнути пеню в розмірі 169 166,19 грн.
          Загальний розмір пені, що підлягає солідарному стягненню з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «ПроКредитБанк» становить 217711, 5 грн.
          В решті рішення суду залишено без змін.
          Враховуючи те, що вказані рішення позичальником не виконані, заборгованість за кредитними договорами не погашена,  АТ "ПроКредит Банк" звернулось до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до  ПП "Люкс-Експрес"    про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за рамковою угодою №0410 від 25.05.2006 та договором про надання траншу №3.12925 від 25.05.2006 (процентів за неправомірне користування кредитом за період з 30.12.2015 по 03.04.2018 у сумі 327       228,73 грн. та пені за період з 03.10.2017 по 03.04.2018 у сумі 980       057,52 грн.) та договором про надання траншу №3.20955 від 13.03.2008 (процентів за неправомірне користування кредитом за період з 30.12.2015 по 03.04.2018 у сумі 714       471,82 грн. та пені за період з 03.10.2017 по 03.04.2018 у сумі 2       222       161,72 грн.).
           Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.09.2018 у справі № 914/651/18 вказані вимоги задоволені частково.
          Постановою від 28.01.2019 Західний апеляційний Господарський суд рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2018 - скасував; в задоволенні позову ПАТ «ПроКредит Банк» - відмовив(том 1,а.с. 92-99).
          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив, зокрема, з того, ПАТ "ПроКредит Банк" звернулось до Господарського суду Львівської області 03.04.2018 з пропуском 3 -ох річного строку позовної давності. Окрім того, З огляду на те, що позивач звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, який визначений Договором іпотеки як позасудовий, відповідно, для реалізації якого необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя (з огляду на те, що Договором іпотеки не передбачено іншого порядку), такий позов не може бути задоволений судом.

          Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.12.2015 у справі №461/4594/13 рішення Галицького районного суду м.Львова від 17.06.2015   скасовано в частині позовних вимог ПАТ «ПроКредит Банк» до ПП «Люкс-Експрес», що виникли з договорів рамкової угоди №0325, а саме: з договору про надання траншу №3.12926/0325 від 26.06.2006; з договору про надання траншу №3.16417/0325 від 06.03.2007р.; з договору про надання траншу №3.17423/0325 від 16.06.2007; з договору про надання траншу №3.19188/0325 від 19.10.2007.          Провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито.
          Так, у вказаній ухвалі суд встановив наступне:
          -27.02.2006 між ЗАТ «ПроКредитБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредитБанк», та ПП «Люкс-експрес» було укладено рамкову угоду №0325 відповідно до якої позивач зобов`язався на відповідних умовах цієї угоди відкрити позичальнику кредитну лінію загальною сумою за договорами 800000 доларів США із встановленням ліміту строку кредитування 180 календарних місяців та максимальний розмір процентів 40 % річних.
          Видача кредитів на підставі Рамкової угоди та визначення їх умов здійснювалися шляхом укладення договорів надання (траншу) овердрафту, кредитної лінії, які є невід`ємною частиною Рамкової угоди.
          За умовами п.п.2.1, 8.2 Рамкової угоди, позичальник зобов`язався належно виконувати всі умови, необхідні для отримання кредиту, своєчасно та належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, належно виконувати інші зобов`язання, що передбачені цим договором.
          Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту в разі прострочення погашення грошових зобов`язань за цим договором більш ніж три банківські дні.
          -26.06.2006 ЗАТ «ПроКредитБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредитБанк», та ПП «Люкс-експрес»  укладено договір траншу №3.12926/0325 (Кредитний договір), згідно якого ПП отримало грошові кошти в розмірі 125000.00 доларів США із сплатою 14,5 % річних строком користування 84 місяці та зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, передбачені цим Договором.
          -06.03.2007 ЗАТ «ПроКредитБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредитБанк», та ПП «Люкс-експрес» укладено договір траншу № 3.16417/0325, згідно якого останнє отримало грошові кошти в розмірі 50000.00 доларів США із сплатою 13,5 % річних строком користування 60 місяців та зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, передбачені цим договором.
          -16.06.2007 ЗАТ «ПроКредитБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредитБанк», та ПП « Люкс-експрес» було укладено договір траншу №3.17423/0325 згідно якого ПП отримало грошові кошти в розмірі 252500.00 доларів США із сплатою 16% річних строком користування 60 місяців та зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, передбачені цим договором.
          -19.10.2007 ЗАТ «ПроКредитБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредитБанк» та ПП «Люкс-експрес», було укладено договір траншу №3.19188/0325 згідно якого ПП отримало грошові кошти в розмірі 300300,00 доларів США із сплатою 13,5 річних строком користування 120 місяців та зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, передбачені договором ( а.с.89-94).
          -В забезпечення виконання зобов`язання по вищевказаній Рамковій угоді та договорах траншу 01.07.2009  між ЗАТ «ПроКредитБанк» правонаступником якого є АТ «КредитБанк» та ОСОБА_2  був укладений договір поруки №0325-ДП8,  відповідно до якого поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ПП «Люкс-експрес» зобов`язань перед позивачем, які виникають з Рамкових угод та кредитних договорів в повному обсязі взятих зобов`язань як солідарний із позичальником боржник.

          Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.07.2022 відстрочено на один рік з дня постановлення цієї ухвали виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 17.06.2015 року у справі № 461/4594/13-ц (зміненого рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29.12.2015 року) про стягнення на користь акціонерного товариства ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості.
          Постановою Львівського апеляційного суду від 07.11.2022 ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25.07.2022  скасовано та відмовлено у  відстроченні виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 17.06.2015.  

           28.07.2022 АТ «ПроКредит Банк» (первісний кредитор) та ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» (новий кредитор)  уклали договір про відступлення права вимоги б/н (Рамкова угода №0325 від 27.02.2006)(том 1.а.с. 100-102).
          Згідно з п. 2.1. договору первісний кредитор відступає за плату новому кредитору  належні йому права вимоги за кредитними договорами (укладеними AT «ПроКредит Банк» з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС»- рамковою угодою №0325 від 27.02.2006 та договором про надання траншу №3.12926/0325 від 26.06.2006) та за договором забезпечення (в тому числі за договором іпотеки №0325-ДЗЗ від 26.06.2006).
          Пунктом 2.2. договору встановлено, що заборгованість за кредитом 1629,86 дол. США, що станом на 28.07.2022 року по курсу НБУ еквівалентно 59 601,70 грн.
          Вартість прав вимоги за договором становить 36   568,60грн (п.3.1 договору).

          Платіжним дорученням №150 від 28.07.2022 Факторингова компанія «ОМЕГА» перерахувало  АТ «ПроКредит Банк» 36   568,60грн з призначенням платежу «оплата за договором про відступлення права вимоги від 28.07.2022 (боржник- ТОВ «Люкс Експрес» (том 2,а.с. 110).
                    
           28.07.2022  АТ «ПроКредит Банк» (первісний кредитор)  та ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» (новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги б/н (Рамкова угода №0410 від 25.05.2006)(том 1,а.с. 103-106).
          Згідно з п. 2.1. договору первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитними договорами (укладеними AT «ПроКредит Банк» з ОСОБА_2 - рамковою угодою №0410 від 25.05.2006, договорами про надання траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006, №3.12925/0410-ДТ-1 від 22.06.2006 та №3.20955/0410 від 13.03.2008) та за договором забезпечення (в тому числі договором іпотеки №0325-ДЗЗ від 26.06.2006).
          Пунктом 2.2. договору встановлено, що заборгованість за кредитом 132 050, 48 дол. США, що станом на 28.07.2022  по курсу НБУ еквівалентно 4 828 901, 18 грн; заборгованість за відсотками згідно Графіку 8 076, 74 дол. США, що станом на 28.07.2022  по курсу НБУ еквівалентно 295 355, 07 грн.

           28.07.2022  АТ «ПроКредит Банк» та ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» уклали договір №1 про відступлення права вимоги за договорами поруки №0410-ДП4 від 01.07.2009  та №0410-ДПЗ від 13.03.2008, боржник- ОСОБА_2 (том 1,а.с 107).
           28.07.2022 Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» та ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» уклали договір №1 про відступлення права вимоги за договором  поруки №0325-ДП від 01.07.2009, боржник - ПП «Люкс Експрес».

           28.07.2022 АТ «ПроКредит Банк»(певісний іпотекодержатель)  та ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» (новий іпотекодержатель)  уклали договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, який засвідчений нотаріально за зареєстрований в реєстрі за №700 (том 2,а.с. 73-76).
          Відповідно до п.1.1 якого у зв`язку з укладенням первісним іпотекодержатилем та новим іпотекодержатилем договору про відступлення права вимоги від 28.07.2022 за рамковою угодою №0410 від 25.05.2006, договорами про надання траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006, №3.12925/0410-ДТ-1 від 22.06.2006, №3.20955/0410 від 13.03.2008, рамкової угоди №0325 від 27.02.2006,  договором про надання траншу №3.12926/0325 від 26.06.2006, первісний іпотекодержатиль відступає, а новий іпотекодержатиль набуває прав первісного іпотекодержатиля, належних йому згідно з договором іпотеки №0325 - ДЗЗ від 26.06.2006 (який укладений між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ПП «Люк-Експрес») та договором іпотеки від 16.06.2007.

          В матеріалах справи наявні копії повідомлення АТ «ПроКредит Банк», адресовані ОСОБА_2 та ПП «Люкс-Експрес»,  про відступлення ТОВ «Факторингова компанія «Омега» права вимоги за рамковими угодами, договорами іпотеки договором поруки від 02.08.2022 (том 1,а.с 144-149).

          ПП  «ЛЮКС-ЕКСПЕРТ» та   ОСОБА_2 16.08.2022 звернулось до АТ «ПроКредит Банк» з вимогою надати копію договору, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги, оскільки АТ «ПроКредит Банк» повідомленням від 02.08.2022 повідомила про відступлення права вимоги(том 1, а.с 109-111).

          Також в матеріалах справи наявні копії повідомлень-вимог ТОВ «Факторингова компанія «Омега» про усунення  порушень шляхом виконання порушеного зобов`язання за кредитними договорами і іпотечними договорами, а саме шляхом  погашення заборгованості  на загальну суму 339 464,03дол.США, що станом на 28.07.2022 становить 12   413   724,30грн. У вимогах зазначено, що у випадку несплати заборгованості товариство  скористається своїм правом як іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки - приміщення складів площею 922,3 кв.м. за адресою  м.Львів, вул. Богданівська, 11б на підставі ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» (том 1.а.с. 136-143).

          Згідно з витягом №306097667 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 28.07.2022 приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Тишківська Р. І. зареєструвала ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» іпотекодержателем нерухомого майна - приміщення складів площею 922,3 кв.м. за адресою  м.Львів, вул. Богданівська, 11б, індексний номер рішення №64328474 (том 1,а.с. 117).

           26.09.2022 ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА»(первісний іпотекодержатиль) та ТОВ «Профіт Найненс» (новий іпотекодержатель)  уклали договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, який засвідчений нотаріально за зареєстрований в реєстрі за №1006 (том 2, а.с. 77-80).
          Відповідно до п.1.1 якого у зв`язку з укладенням первісним іпотекодержатилем та новим іпотекодержатилем договору про відступлення права вимоги від 26.09.2022 за рамковою угодою №0410 від 25.05.2006, договорами про надання траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006, №3.12925/0410-ДТ-1 від 22.06.2006, №3.20955/0410 від 13.03.2008, рамкової угоди №0325 від 27.02.2006,  договором про надання траншу №3.12926/0325 від 26.06.2006, первісний іпотекодержатиль відступає, а новий іпотекодержатиль набуває прав первісного іпотекодержатиля, належних йому згідно з договором іпотеки №0325 - ДЗЗ від 26.06.2006 (який укладений між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ПП «Люк-Експрес») та договором іпотеки від 16.06.2007.

          Згідно з Інформацією з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:
-26.09.2022 приватний нотаріус Тишківська Р.І. рішенням № 64934500 дії від 26.09.2022 зареєструвала ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» іпотекодержателем нерухомого майна, що належить ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС», а саме приміщення складів площею 922,3 кв.м у АДРЕСА_1 ;
-04.10.2022 приватний нотаріус Барбуляк  Х.М. рішенням №65023528 зареєструвала припинення права власності ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», власником майна зареєструвала ОСОБА_1 .
          Підстава для державної реєстрації - договір купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку», серія та номер1319, виданий 04.10.2022, видавник - Барбуляк Х.М., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу; власник - Геш Іван Юрійович.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:
          Як зазначено вище, предметом даного спору  є вимоги ПП «Люкс-Експрес» до АТ "ПроКредит Банк", ТОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА", ТОВ «Профіт Файненс» та ОСОБА_1 визнання недійсними договорів відступлення права вимоги від 28.07.2022, скасування рішення № 64328474 від 28.07.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, скасування рішення № 64934500 дії від 26.09.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, скасування рішення № 65023528 від 04.10.2022 про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності та визнання недійсним договору купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» від 04.10.2022.
          Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, зокрема, тим, що за оспорюваними договорами відступлення права вимоги банк передав новому кредитору розмір заборгованості, який не відповідає дійсності та є завищеним.
          Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
          Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
          Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
          За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
          Відповідно до частин третьої та четвертої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої 
суті.
          Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.
          Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
          Згідно з пунктом 1 частини першої   статті 512 ЦК України   кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
          За частиною першою   статті 513 ЦК України   правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
          Відповідно до   статті 514 ЦК України   до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
          Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає в тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, в якому виникло таке зобов`язання.
          Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
          Як вбачається з матеріалів даної справи, оспорюваними договорами  28.07.2022 АТ «ПроКредит Банк» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» (новому кредитор)  належні йому права вимоги:
- за кредитними договорами, укладеними AT «ПроКредит Банк» з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС»- рамковою угодою №0325 від 27.02.2006 та договором про надання траншу №3.12926/0325 від 26.06.2006) та за договором забезпечення, в тому числі за договором іпотеки №0325-ДЗЗ від 26.06.2006. Розмір заборгованості за кредитом 1629,86 дол. США станом на 28.07.2022  по курсу НБУ еквівалентний 59 601,70 грн;
-  за кредитними договорами, укладеними AT «ПроКредит Банк» з ОСОБА_2 - рамковою угодою №0410 від 25.05.2006, договорами про надання траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006, №3.12925/0410-ДТ-1 від 22.06.2006 та №3.20955/0410 від 13.03.2008) та за договором забезпечення (в тому числі договором іпотеки №0325-ДЗЗ від 26.06.2006). Розмір заборгованості за кредитом 132 050, 48 дол. США, що станом на 28.07.2022  по курсу НБУ еквівалентно 4 828 901, 18 грн; заборгованість за відсотками згідно з графіком 8 076, 74 дол. США, що станом на 28.07.2022  по курсу НБУ еквівалентно 295 355, 07 грн.
          Посилаючись на те, що в межах справи №461/4594/13 за позовом банку до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ПП «Люкс-Експрес» судом в межах рамкової угоди №0410 від 25.05.2006 присуджено до стягнення з відповідачів заборгованість в загальній сумі 3 037 941,56грн, позивач заперечує переданий за оспорюваними договорами відступлення права вимоги від 28.07.2022 розмір заборгованості та вважає такі вимоги недійсними.
          Поряд з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України   від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та постанові Верховного Суду  від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, згідно з якою відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.
          У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
          Також колегією суддів враховується правова позиція, наведена у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 905/635/18, відповідно до якої у разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. При цьому такий спеціальний інструмент для заміни сторони у зобов`язанні, як відступлення права вимоги, може бути застосований лише відносно дійсного зобов`язання, тобто такого зобов`язання, яке існувало на момент переходу відповідного права від первісного кредитора.
          Водночас не слід ототожнювати дійсність вимоги лише з розміром боргу за договором, відносно якого така вимога відступається, що є помилковим.
          Насамперед при визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 916/1171/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 910/8682/18, від 30 серпня 2018 року у справі № 904/8978/17, від 04 березня  2019 року у справі № 5015/6070/11, від 10 вересня 2019 року у справі № 9017/317/19, від 09 липня 2019 року у справі № 903/849/17.
          Обов`язковим аспектом щодо дійсності вимоги є підставність виникнення вимоги (стаття 11 ЦК України), як елементу зобов`язального правовідношення (стаття 502 ЦК України) на момент відступлення та підтвердження вимоги відповідними доказами. Дійсною для передачі також є вимога, яка виникла, але строк виконання цієї вимоги ще не настав.
          При укладенні рамкових кредитних договорів та договорів траншів банк та позичальники  погодили їх істотні умови, недійсним у встановленому порядку такі договори не визнавались. Наявність умов щодо заборони відступати право вимоги за ними без згоди будь-якої зі сторін цього договору апелянтом не доведено.
          У свою чергу, укладаючи оспорювані позивачем договори про відступлення прав вимоги, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржників, ціну договору та порядок розрахунку між сторонами за відступлення, що позивач не спростував.
          Враховуючи, що позивач не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданої вимоги, в силу прямого припису статті 204 ЦК України її правомірність презюмується.
          Наведене у сукупності надає підстави для висновку про помилковість доводів позивача  щодо недійсності договору про відступлення вимоги лише з огляду на розмір боргу за кредитним договором, право вимоги за яким відступається, оскільки визначення дійсності вимоги пов`язане з іншими критеріями, про що зазначалося вище.
          В той же час необхідно зазначити, що заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на його зміст зобов`язального правовідношення, а відтак права боржника щодо нового кредитора залишаються такими, як і його права щодо первісного кредитора. У разі заміни кредитора законодавчо передбачено способи захисту інтересів як боржника (стаття 518 ЦК України), якому надається право висувати проти вимоги нового кредитора ті ж самі заперечення, які він мав проти первісного кредитора (наприклад зустрічні вимоги до первісного кредитора, заперечення, пов`язані із простроченням первісного кредитора, наявністю обставин непереборної сили тощо), так і нового кредитора (стаття 519 ЦК України), перед яким старий кредитор буде відповідати у зобов`язанні за недійсність переданої йому вимоги. Тобто відповідальність старого кредитора може настати, якщо передана вимога є недійсною внаслідок припинення первісного зобов`язання (виконанням, неможливістю виконання тощо) або в разі визнання недійсним правочину, який був підставою виникнення первісного зобов`язання.
          Сам по собі факт укладення договору відступлення не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який вказано у спірному договорі у ході його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, позивач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням (кредитним договором)          (аналогічних за своїм змістом правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 924/1014/18, від 28 січня 2020 року у справі № 924/1208/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 639/4836/17).
          Помилковість розрахунків та суми щодо переданого права вимоги не визначається жодною нормою матеріального права як підстава для визнання недійсним правочину щодо відступлення права вимоги за відповідними договорами. Тому, у зв`язку з презюмованою правомірністю кредитного договору суд першої інстанції не мав підстав для висновку про недійсність оспорюваних договорів відступлення прав вимоги лише з огляду на спір чи непогодження щодо розміру заборгованості за кредитним договором.
          Питання щодо правильного чи помилкового нарахування кредитором відповідних категорій сум за кредитним договором є предметом окремого судового розгляду; дослідження окремих обставин виконання кредитного договору не входить до предмета доказування у даній справі про визнання недійсними правочинів відступлення.
          При цьому, як вбачається з обставин даної справи, розмір заборгованості, на яку посилається позивач в загальній сумі 3 037 941,56грн встановлений в межах  справи №461/4594/13 за наслідками дослідження судом рамкової угоди №0410 від 25.05.2006. Зобов`язання позивача, які виникли підставі рамкової угоди №0325 від 27.02.2006, залишаються невиконаними.
          Доводи позивача щодо недотримання сторонами форми укладення оспорюваних  договорів,  так як такі  включали в себе предмет іпотеки і  повинні  нотаріально посвідчуватись апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані,  оскільки в матеріалах даної справи наявний укладений 28.07.2022 АТ «ПроКредит Банк»(первісним іпотекодержателем) та ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» (новим іпотекодержателем)  нотаріально завірений договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки (том 2,а.с. 73-76).
          Так, відповідно до п.1.1 цього договору у зв`язку з укладенням первісним іпотекодержатилем та новим іпотекодержатилем договору про відступлення права вимоги від 28.07.2022 за рамковою угодою №0410 від 25.05.2006, договорами про надання траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006, №3.12925/0410-ДТ-1 від 22.06.2006, №3.20955/0410 від 13.03.2008, рамкової угоди №0325 від 27.02.2006,  договором про надання траншу №3.12926/0325 від 26.06.2006, первісний іпотекодержатиль відступає, а новий іпотекодержатиль набуває прав первісного іпотекодержатиля, належних йому згідно з договором іпотеки №0325 - ДЗЗ від 26.06.2006 (який укладений між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ПП «Люк-Експрес») та договором іпотеки від 16.06.2007.
          Щодо посилань суду першої інстанції на те, що банк в порушення ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» не повідомив позивача про укладення договору про відступлення права вимоги, апеляційний суд зазначає, що відповідно до приписів вказаної ст. 24 відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.
          Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.
          Судом встановлено наявність в матеріалах даної справи повідомлень АТ «ПроКредит Банк», які адресовані ОСОБА_2 та ПП «Люкс-Експрес», про відступлення ТОВ «Факторингова компанія «Омега» права вимоги за рамковими угодами, договорами іпотеки договором поруки від 02.08.2022 (том 1,а.с. 144-149).
          З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсними договорів  відступлення права вимоги від 28.07.2022, які укладені  АТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА" щодо відступлення прав вимоги за рамковою угодою №0410 від 25 травня 2006 року та щодо відступлення прав вимоги за рамковою угодою №0325 від 27 лютого 2006 року.
          З матеріалів справи вбачається, що в подальшому,  26.09.2022 ТОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» відступила права вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки  ТОВ «Профіт Файненс» (в матеріалах справи наявна копія договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, який засвідчений нотаріально за зареєстрований в реєстрі за №1006).
          Згідно з Інформацією з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 04.10.2022 державний реєстратор (приватний нотаріус) Барбуляк Христина Миколаївна зареєструвала припинення права власності ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», власником майна зареєструвала ОСОБА_1 . 
          Підстава для державної реєстрації - договір купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку», серія та номер1319, виданий 04.10.2022.
          Поряд з тим, договору між  ТОВ «Профіт Файненс» та ОСОБА_1 щодо відступлення останньому права вимоги та договору купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені від 04.10.2022 позивач до матеріалів справи не долучив. 
          Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив також скасувати рішення № 64328474 від 28.07.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, якою ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» було зареєстровано іпотекодержателем нерухомого майна, що належить ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» (приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ), скасувати рішення № 64934500 дії від 26.09.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, якою ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було зареєстровано іпотекодержателем вказаного нерухомого майна, скасувати рішення № 65023528 від 04.10.2022 про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності щодо нерухомого майна, що належить ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» (приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ), та визнати  недійсним договору купівлі продажу -предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», серія та номер:1319, виданий 04.10.2022.
          Суд першої інстанції, пославшись на принцип процесуальної економії, та вказавши про наявність підстав для визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, дійшов висновку, що для  належного і ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги про скасування  рішення про реєстрацію відступлення прав іпотеки, скасування рішення про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності,  визнання недійсним договору купівлі продажу-предмета іпотеки, які здійсненні на підставі оспорюваних договорів, також підлягають задоволенню.
          Однак колегія суддів вважає такі висновки місцевого суду помилковими з огляду на таке.
          Як зазначено вище, дослідивши наявні в справі матеріали, апеляційний суд вказав про недоведеність позовних вимог щодо визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги за кредитними договорами.
          Правочини щодо подальшої передачі прав нового кредитора від ТОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» до ТОВ «Профіт Файненс» та від ТОВ «Профіт Файненс» до ОСОБА_1 позивачем не оспорені.
          Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про те, що позовні вимоги про скасування  рішення про державну реєстрацію скаржника не є належним способом захисту прав позивача, враховуючи таке.
          Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
          Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
          Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), вказував, що для того, аби бути ефективним, національний засіб юридичного захисту має бути спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" ("Kudla v. Poland", заява № 30210/96, § 158), 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України" ("Garnaga v. Ukraine", заява № 20390/07, § 29).
          Засіб захисту, що вимагається законом або договором, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення ЄСПЛ від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02, § 75)).
          Таким чином, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
          Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.
          Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.
          Як вказано вище, позивач обрав спосіб захисту порушеного права у вигляді скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію відступлення прав іпотеки, скасування рішення про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності за відповідачем4.
          Разом з тим, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №  488/5027/14-ц (провадження №  14-256цс18), від 30 червня 2020 року у справі №  19/028-10/13 (провадження №  12-158гс19), від 02 листопада 2021 року у справі №  925/1351/19 (провадження №  12-35гс21)) вказано, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права.
          Ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову.
          Отже, позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності не забезпечує у належний спосіб відновлення порушених прав позивача (подібний правовий висновок сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц).
          У позовній заяві позивач стверджує, що майно безпідставно вибуло з його власності внаслідок задоволення іпотекодержатилем своїх вимог.
          Згідно статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
          Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на час вчинення оспореної позивачем державної реєстрації державної власності на об`єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
          Виходячи із наведеного, враховуючи встановлені судом обставини справи, слід дійти висновку, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності в особі позивача на спірне нерухоме майно, і такий запис, як зазначено вище, має вноситися на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову(такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №903/933/21).
          Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Отже, у таких випадках інші вимоги не відповідають належному способу захисту права (цей висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №  359/3373/16-ц (провадження №  14-2цс21 пункт 146). 
          Отже, позовні вимоги  про скасування рішень  про державну реєстрацію не підлягають задоволенню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту є неналежним.
          Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Відповідно до    ст.236 ГПК України    судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Згідно з    ст.275 ГПК України    суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
          Статтею 277 ГПК України       передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що внаслідок нез`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права суд першої інстанції     дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення        позову.
          Отже, рішення суду першої інстанції        належить скасувати, прийняти        нове, яким відмовити у задоволенні позову Приватного підприємства "Люкс-Експрес"  до Акціонерного товариства "Прокредит Банк",  Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Омега",  Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс", ОСОБА_1 .
          Окрім того, відповідно до ч. 9 ст. 140 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
          Оскільки ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.11.2022 вжито заходи забезпечення позову ПП «Люкс-Експрес», а за наслідками перегляду оскаржуваного рішення апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ч. 9 ст. 140 ГПК України вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.11.2022 у справі № 914/2944/22 заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.
          Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
          На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи   судом першої інстанції   належить покласти на позивача. Судовий збір, сплачений відповідачем4 при поданні апеляційної скарги, підлягає відшкодуванню      відповідачу4 за рахунок позивача.
          Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282  ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
                                                  ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 20.04.2023(вх.суду від 24.04.2023 №01-05/1280/23) - задоволити.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 27.03.2023 у справі №914/2944/22 скасувати.
   Прийняти нове рішення. 
 У задоволенні позову Приватного підприємства "Люкс-Експрес"  до Акціонерного товариства "Прокредит Банк",  Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Омега",  Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс", ОСОБА_1  про визнання недійсними договорів та скасування рішення про реєстрацію - відмовити.
3. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.11.2022 у справі № 914/2944/22, -  скасувати. 
4. Стягнути з Приватного підприємства "Люкс-Експрес" (ідент. код 32639699, місцезнаходження: 79011,м. Львів, вул. Івана Франка, 84, кв. 23) на користь   ОСОБА_1  (ідент.номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) -  22    329,00 грн судового збору за перегляд рішення апеляційним судом.
5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
6. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 17.07.2023

Головуючий суддя                                                                      Т.Б. Бонк

          суддя                                                                                С.М. Бойко

           суддя                                                                                   Г.Г. Якімець