ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 липня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 915/67/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія"
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023, суддя суду першої інстанції Семенчук Н.О., м. Миколаїв, повний текст рішення складено та підписано 27.03.2023  
по справі №915/67/23
за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз", 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія",
про стягнення 190 936,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.
Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 30.12.2022, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" заборгованості в сумі 151  239,94 грн., 25  933,50 грн. пені, 1 817,99 грн. – 3% річних, 11  945,36 грн. – інфляційних збитків, а також   судовий збір.
В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем  зобов`язань за укладеним договором розподілу природного газу від 01.01.2022, укладеного шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання від 01.02.2021 №42АР540-836-21, а саме, зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати вартості наданих позивачем послуг з розподілу природного газу.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" на користь   Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" заборгованість в сумі 151 239,94 грн., 25  907,61 грн. пені, 1  817,99 грн. – 3% річних, 11  945,36 грн. – інфляційних збитків та 2  835,41 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.
Задовольняючи позов в частині стягнення основного боргу суд першої інстанції виходив з того, що протягом спірного періоду березень 2022 року – жовтень 2022 року об`єкт відповідача фактично був підключеним (приєднаним) до газорозподільчої системи позивача, укладений договір розподілу природного від 01.02.2021 був чинним, тому позовні вимоги щодо стягнення 151 239,94 грн. основної заборгованості за надання послуги з розподілу природного газу є обґрунтованими.
Суд першої інстанції також зазначив, що за порушення відповідачем строків оплати за надані послуги з розподілу природного газу позивач правомірно нарахував пеню, 3% річних та інфляційні збитки, однак сума нарахованої пені є арифметично невірною, тому суд першої інстанції здійснив власний розрахунок.

Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 у справі №915/67/23. 
Апелянт зазначив, що відповідно до Акту №б/н від 29.03.2022, зафіксовано припинення газопостачання об`єкту за адресою: Миколаївська обл. с.Прибузьке. вул.Заводська, 6, шляхом перекриття та опломбування кранів перед лічильником. Зазначає, що 20.10.2022 року за вих. № 20/10, розглянувши повідомлення позивача, за вих. № 54003.1-СЛ-13245-0922 від 22.09.2022, щодо заборгованості відповідача, в загальному розмірі 132334.94 грн., надано відповідь з обґрунтуванням відсутності підстав для сплати. 
Відповідач вказує, що за загальним правилом, обов`язок замовника (споживача) з оплати послуги виникає за умови її фактичного надання виконавцем та її одночасного споживання замовником і порядок оплати та принципи розрахунків за надані послуги визначаються укладеним між сторонами договором. 
Відповідач вважає хибним посилання на положення пункту 5 глави 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, відповідно до якго припинення, або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу. 
Адже дане положення Кодексу газорозподільних систем, по-перше, не знайшло свого відображення в Типовому договорі розподілу природного газу, отже,   оскільки   Кодекс   газорозподільних систем є підзаконним   актом,   то   вказані положення мають застосовуватись з врахуванням процитованих вище положень законів, що визначають сутність послуги. 
По-друге, апелянт зазначає, що вказане вище положення Кодексу газорозподільних систем одночасно вживає такі категорії, як «розподіл природного газу» та «споживання природного газу» із застосуванням дужок, тим самим фактично поєднує розподіл природного газу з його споживанням, що вказує на те, що розподіл природного газу виконавцем та одночасне його споживання замовником нерозривно пов`язані між собою і розподіл природного газу без його подальшого споживання в процесі такого розподілу неможливий, що узгоджується з проведеним вище аналізом законодавчого закріплення сутності цивільно-правової послуги.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 27 березня 2023 року у справі № 915/67/23 повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз".

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
29.06.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скарг.
Позивач зазначив, що припинення споживання природного газу з тих чи інших причин, зокрема шляхом перекриття та пломбування запірних пристроїв споживача, жодним чином не відмінило обов`язку позивача, передбаченого підпунктом 2 пункту 7.1 розділу VII Договору, забезпечити можливість цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи та передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання Споживачем вимог цього Договору.
На думку позивача, тільки після можливого повідомлення відповідача про намір фізичного від`єднання від газорозподільної системи та розірвання договору, надання послуги розподілу природного газу буде припинено, а обсяг вивільненої технічної потужності відповідача передано до резерву потужності.
З огляду на викладене вище, позивач просить апеляційну скаргу "Винно-коньячний завод "Ольвія" на рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915/67/23 від 27.03.2023 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/67/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді – Поліщук Л.В., Таран С.В. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2023.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №915/67/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 у справі №915/67/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/67/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/67/23.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 у справі №915/67/23 - залишено без руху; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів   сплати судового збору у сумі 4   296,07   грн. – протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
26.05.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду апелянт надав докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі, таким чином недоліки апеляційної скарги було усунуто.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 у справі №915/67/23; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 у справі №915/67/23 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 30.06.2023. 
Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали апеляційного господарського суду від 31.05.2023, якою відкрито апеляційне провадження у справі №915/67/23, направлялася на адресу сторін у справі засобами поштового зв`язку у встановленому законом порядку та була отримана позивачем – 05.06.2023, відповідачем – 16.06.2023.
Тобто учасники справи були повідомлені належним чином про розгляд апеляційним господарським судом апеляційної скарги в письмовому провадженні без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом.
01.02.2021 між АТ "Миколаївгаз" (далі - Оператор ГРМ) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Винно-коньячний завод “Ольвія” (далі - споживач) укладено договір шляхом підписання заяви-приєднання №42АР540-836-21 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).
У додатках до договору № 4 визначено перелік точок комерційного обліку споживача.
Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829, затверджено Типовий договір розподілу природного газу.
У відповідності до п.1.1 Типового договору (в редакції від 07.11.2020, яка діяла на час спірних відносин)  (далі – Договір), типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Згідно п. 1.2 Договору,  умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).
Пунктом 1.3 Договору визначено, що  Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у    додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідно до п. 2.1 договору (в редакції від 07.11.2020, яка діяла на час спірних відносин) за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором..
Згідно  п. 6.1 Договору,  оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем..
У відповідності до п. 6.3 Договору,  величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.
Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ, із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Згідно п. 6.4 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Відповідно до п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.
Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.
Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.
У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги.
Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший, не заборонений законодавством спосіб.
У відповідності до п.6.8 Договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.
Відповідно до п. 12.1 Договору цей Договір укладається на невизначений строк.
Згідно п. 12.2 Договору, якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.
У разі незгоди Споживача зі змінами він має право розірвати цей Договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього Договору зміни. Нерозірвання цього Договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду Споживача з внесеними до цього Договору змінами.
До заяви-приєднання № 42ВВ540-17475-19 складено та підписано додатки № 4 до договору «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача». Адреси об`єктів (перелік точок комерційного обліку): Прибузьке (Парутинська), вул.Заводська,6.
Згідно пункту 1 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРС розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.
При цьому місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (частина 2 пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС).
Постановою НКРЕКП № 2762 від 22.12.2021 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Миколаївгаз» визначено тариф на послуги розподілу природного газу на період з 01 січня 2022 року у розмірі 1,99 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).
Як зазначає позивач,  на виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу у період з березня 2022 року по жовтень 2022 року на загальну суму 151 239,94 грн. в підтвердження чого посилається на: 
- Акт наданих послуг №МКП82006819 від 31.03.2022 на суму 18 905,00 грн.;
- Акт наданих послуг №МКП82009482 від 30.04.2022 на суму 18 905,00 грн.;
- Акт наданих послуг №МКП82013141 від 31.05.2022 на суму 18 904,98 грн.;
- Акт наданих послуг №МКП82013687 від 31.06.2022 на суму 18 905,00 грн.;
- Акт наданих послуг №МКП82013688 від 31.07.2022 на суму 18 905,00 грн.;
- Акт наданих послуг №МКП82021382 від 31.08.2022 на суму 18 904,98 грн.;
- Акт наданих послуг №МКП82021894 від 30.09.2022 на суму 18 905,00 грн.;
- Акт наданих послуг №МКП82026461 від 31.10.2022 на суму 18 905,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи акти наданих послуг за період з березня 2022 року по жовтень 2022 року та рахунки на оплату з березня 20225 року по жовтень 2022 року направлені відповідачу з листом №54003.1-СЛ-15980.1122 від 08.11.2022 та отримані енергетиком 09.11.2022, про що свідчить підпис останнього на вказаному листі. 
Акти наданих послуг за період з березня 2022 року по жовтень 2022 року з підписом Споживача на адресу AT "Миколаївгаз" не повертались.
У зв`язку з несплатою відповідачем коштів в розмірі 151 239,94 грн. за надані позивачем послуги з розподілу природного газу у період з березня 2022 року по жовтень 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі як суб`єктами ринку природного газу, врегульовані Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕП № 2494 від 30.09.2015, та Типовим договором розподілу природного газу
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.
Згідно з п. 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).
Пунктом 6 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ встановлено, що на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ:
- присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника;
- надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу;
- забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом.
Згідно з п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Згідно з пунктом 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.
Положеннями статті 627 Цивільного Кодексу України встановлено свободу договору, тобто відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З положень статті 509 Цивільного Кодексу України, статті 173 Господарського Кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2 Типового договору).
Відповідно до частини 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу).
Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2021 між АТ "Миколаївгаз"  та Товариством з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" укладено договір шляхом підписання заяви-приєднання №42АР540-836-21 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). Споживачу присвоєно персональний ЕІС код 56XО00017KXM5003.
Отже, з моменту укладення між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20.
Окрім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, розглядаючи 27.09.2022 справу № 914/3254/21 у відповідній постанові виклав наступну правову позицію:          
«Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, тобто в період, коли не відбувалося механічного від`єднання об`єкта споживача від цієї мережі та вилучення такого об`єкта, а заява про остаточне припинення користування природним газом і розірвання договору споживачем не подавалася, не звільняє споживача від договірного зобов`язання оплати вартості послуг з розподілу природного газу за вказаний період, оскільки саме механічне від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи виключає можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподілу (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.»
Газорозподільна система функціонує за принципом постійної та безперебійної наявності в системі газопостачання природного газу, який переміщується під тиском.
Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача (пункт 2 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ).  
З огляду на викладене вище, колегія суддів доходить до висновку, що припинення споживання природного газу з тих чи інших причин, зокрема шляхом перекриття та пломбування запірних пристроїв споживача, жодним чином не відмінило обов`язку позивача, передбаченого підпунктом 2 пункту 7.1 розділу VII Договору, забезпечити можливість цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи та передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання Споживачем вимог цього Договору.
Тому посилання апелянта на те, що було припинено газопостачання об`єкту за адресою: Миколаївська обл. с.Прибузьке. вул.Заводська, 6, шляхом перекриття та опломбування кранів, не спростовує обов`язку відповідача оплатити послуги з розподілу природного газу.
В той же час в матеріалах судової справи № 915/67/23 відсутні докази про те, чи був розірваний між сторонами договір розподілу природного газу, чи вносились зміни до заяви-приєднання № 42AP540-836-21 від 01/02/2021 року, що є додатком до договору розподілу природного газу, а також докази щодо вилучення об`єкта споживача, які могли б слугувати підставою для звільнення відповідача від зобов`язання по оплаті вартості послуг за цим договором.
З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у період з березня 2022 року до жовтня 2022 року об`єкт відповідача фактично був підключеним (приєднаним) до газорозподільчої системи позивача, договір розподілу природного від 01.02.2021 був чинним, тому позовні вимоги щодо стягнення 151  239,94 грн. основної заборгованості за надання послуги з розподілу природного газу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 230 та частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України,        штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина 4 статті 231 ГК України).
Згідно з пунктом 8.2 Типового договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Як було встановлено вище, відповідачем дійсно було порушено строки оплати послуг з розподілу природного газу, тому позивач правомірно нарахував пеню за наступні періоди:
- по акту наданих послуг №МКП82006819 від 31.03.2022 за період з 11.04.2022 по 09.10.2022; 
- по акту наданих послуг №МКП82009482 від 30.04.2022 за період з 11.05.2022 по 07.11.2022; 
- по акту наданих послуг №МКП82013141 від 31.05.2022 за період з 13.06.2022 по 11.12.2022; 
- по акту наданих послуг №МКП82013687 від 31.06.2022 за період з 11.07.2022 по 19.12.2022; 
- по акту наданих послуг №МКП82013688 від 31.07.2022 за період з 11.08.2022 по 19.12.2022; 
- по акт наданих послуг №МКП82021382 від 31.08.2022 за період з 12.09.2022 по 19.12.2022;
- по акту наданих послуг №МКП82021894 від 30.09.2022 за період з 11.10.2022 по 19.12.2022;
- по акт наданих послуг №МКП82026461 від 31.10.2022 за період з 11.11.2022 по 19.12.2022.
Колегією суддів було перевірено розрахунок пені, наведений позивачем та судом першої інстанції, і встановлено, що арифметично вірним є саме розрахунок суду першої інстанції, то позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, зі стягненням пені у сумі 25 907,61 грн. В той час, як вимоги щодо стягнення пені в розмірі 25,89 грн. задоволенню не підлягають.
За правилами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України божник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, з огляду на порушення відповідачем строку оплати послуг з розподілу природного газу, позивачем було правомірно нараховано 3 % річних та інфляційні втрати. Колегія суддів перевірила розрахунок  3 % річних та інфляційних втрат, наведений позивачем та встановила, що він є обґрунтованим та арифметично вірним.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних у сумі 1 817,99 грн. та інфляційних збитків у сумі 11 945,36 грн.

Доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 у справі №915/67/23 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 у справі №915/67/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Винно-коньячний завод "Ольвія" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 у справі №915/67/23 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 у справі №915/67/23 - залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Відповідно до ст. 287 ч. 3 ГПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню за винятком випадків, передбачених п.п. а), б), в), г) п. 2) ч. 3 ст. 287 цього Кодексу.
Постанову складено та підписано 25.07.2023.

Головуючий                                                                                                                                                                                 К.В. Богатир

Судді:                                                                                                                                                                                                       Л.В. Поліщук

                                                                                                         С.В. Таран