ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 серпня 2023 року           справа №200/1120/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Донецькій області на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 р. у справі №200/1120/23 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні ОСОБА_2 документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та направленні їх для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити документи, необхідні для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та направити їх для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні ОСОБА_2 документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та направленні їх для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити документи, необхідні для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та направити їх для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року заяву представника позивача (заявника), адвоката – Чумака Романа Васильовича про стягнення судових витрат у справі №200/1120/23 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень. В задоволенні інших вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, просить скасувати додаткове рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити клопотання у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу цілком співмірні зі складності справи, витраченим адвокатом часу, обсягом послуг, важливості цієї справи для позивача та Мінімальним ставкам адвокатського гонорару у Харківській області. У той же час суд у додатковому рішенні детально не обґрунтував, у чому, на його думку, заявлений розмір витрат був неспівмірний складності справи, витраченому адвокатом часу, обсягом послуг. Висновок суду про стягнення 3000 грн за надання професійної правничої допомоги є повністю абсурдним та таким, що свідчить про неповагу до адвокатської спільноти.
Крім того, самостійно зменшивши розмір витрат на професійну правничу
допомогу з 20000 грн до 3000 грн, суд першої інстанції порушив приписи ч. 6, 7 ст. 134 КАС України.
Відповідач також подав апеляційну скаргу, просить скасувати додаткове рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем у позовній заяві не висувалась вимога про стягнення судових витрат, а заява про стягнення судових витрат з відповідача надійшла до суду вже після прийняття рішення. Відтак, вимога про стягнення судових витрат за правничу допомогу не відповідає ч. 7 ст. 139 КАС України, а отже докази понесення таких витрат не відповідають процесуальним нормам і є такими, що не заявлені.
Вчинення таких дій як опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини та аналіз фактичних обставин, надання аналізу та пошуку релевантної судової практики, неможливо вважати самостійними послугами з надання правової (правничої) допомоги, оскільки це є складовою процесу написання адміністративного позову, тому вказані витрати не можуть підлягати окремій компенсації за рахунок відповідача. Дана справа є справою незначної складності та підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а відтак заявлений розмір витрат на написання позовної заяви та відповіді на відзив не є співмірним із складністю справи.
Звертає увагу суду, що відповідно до п. 4.1 Договору, сторони домовились про оплату наданих послуг, протягом 3 днів від дати набуття законної сили судового рішення, а від так у матеріалах справи відсутні будь-які докази понесення позивачем судових витрат.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, розглядаючи апеляційні скарги в межах викладених доводів, встановив наступне.
Згідно ч. 4 договору про надання правової допомоги №10/03-1 від 10 березня 2023 року, визначено вартість правової допомоги та порядок її оплати, а саме: 20 000 (двадцять тисяч) грн. Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню протягом 3 (трьох) днів від дати набуття законної сили винесеного Донецьким окружним судом по суті на користь Клієнта.
Згідно детального опису виконаних адвокатом робіт за Договором про надання правової допомоги №10/03-1 від 10 березня 2023 року, зазначено послуги, а саме:
- опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, аналіз фактичних обставин та документів – 1 година;
- аналіз та пошук релевантної судової практики – 3 години;
- написання та подача позовної заяви щодо визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні ОСОБА_2 документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області оформити документи, необхідні для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та направити їх для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – 6 годин;
- написання та подача відповіді на відзив Головного управління Національної поліції в Донецькій області у справі № 200/1120/23 – 3 години;
Разом: 13 годин.
Вищезазначене підтверджується актом приймання-передачі послуг за Договором про надання правової допомоги № 10/03-1 від «10» березня 2023 року.
Частково задовольняючи заяву про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним з категорією даної справи, не відповідають характеру спірних правовідносин та предмету доказування у даній справі незначної складності.
Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини 5 статті 134 КАС України, має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).
Частиною 7, 9 статті 139 КАС унормовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, зокрема, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.
Щодо стягнення на користь позивача вартості наданих послуг адвокатом, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що включена до гонорару адвоката вартість таких послуг як опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, аналіз фактичних обставин та документів – 1 година; аналіз та пошук релевантної судової практики – 3 години за своєю суттю не є витратами, пов`язаними з правничою допомогою адвоката в розумінні ст. 132, 134 КАС України, не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом цієї судової справи, для цілей їх відшкодування за рахунок іншої сторони.
Аналіз адвокатом норм законодавства, необхідних для вирішення спору, судової практики Верховного Суду з аналогічних справ, не є правовою допомогою адвоката своєму клієнту, тому вартість цих послуг не може включатися до витрат, вартість яких підлягає відшкодуванню за рахунок іншої сторони.
Приймаючи до уваги, що згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 10.05.2023 послуга із опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, аналіз фактичних обставин та документів; аналіз та пошук релевантної судової практики є складовими частинами таких послуг як написання позовної заяви та послуг, які пов`язані з розглядом справи, виходячи з предмета та підстав позову, наявну судову практику в аналогічних спорах, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн.
Такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову.
Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Доводи відповідача, що позивачем у позовній заяві не висувалась вимога про стягнення судових витрат, а заява про стягнення судових витрат з відповідача надійшла до суду вже після прийняття рішення, колегія судів не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Так, відповідно до позовної заяви позивача, останній зазначав орієнтовний розмір суми судових витрат, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу – 20000 грн. Також, звертав увагу, що відповідна заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу а також договір про надання правової допомоги № 10/03-1 від 10.03.2023 будуть подані до моменту прийняття Донецьким окружним адміністративним судом рішення по суті або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Стосовно доводів, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази понесення позивачем судових витрат, колегія суддів враховує висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20, відповідно до яких, однією з особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
З урахуванням вказаних вище висновків, колегія суддів зазначає, що факт не подання позивачем документу, що підтверджує оплату наданих адвокатом послуг, не може слугувати підставою для відмови у стягненні зазначених вище витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по справі.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
У зв`язку з викладеним доводи апеляційних скарг не приймаються до уваги, тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 252, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Чумака Романа Васильовича в інтересах ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Донецькій області на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 р. у справі № 200/1120/23 – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 р. у справі № 200/1120/23 – залишити без змін.
Повне судове рішення 29 серпня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                                                     І.В. Сіваченко