Справа № 443/1044/23                                Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р.Г. 
Провадження № 33/811/891/23                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жидачівського районного суду м. Львова від 12 червня 2023 року,
встановив :
постановою судді Жидачівського районного суду м. Львова від 12 червня 2023 року,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та обрано йому покарання у виді адміністративного арешту на строк до 10 (десять) діб.
Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість гривень) 80 копійок
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02.06.2023 о 19 год 30 хв перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, чим чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить: постанову Жидачівського районного суду м. Львова від 12 червня 2023 року скасувати та направити матеріали справи до відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області для належного оформлення.
В обґрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону.
Зазначає, що суддя Жидачівського районного суду Львівської області, на підставі ч. 1 ст. 36 КУпАП, мав накласти адміністративне стягнення за кожне правопорушення окремо, а в подальшому на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, мав накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Вказує, що наклавши стягнення у виді адміністративного арешту на строк до 10 діб, суд допустив невизначеність у постанові, оскільки чітко не зазначив строк адміністративного арешту.
Апелянт вважає, що адміністративне стягнення є надто суворим, а суд не взяв до уваги його пояснення, про те, що сама потерпіла спровокувала конфлікт, а також, що суд не взяв до уваги його характеризуючі обставини, а саме те, що він на даний час проживає з матір`ю і сестрою та допомагає їм по господарству, за місцем проживання характеризується позитивно, громадського спокою не порушує.
Звертає увагу суду, що як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, в них не зазначені наслідки, настання яких є обов`язково умовою згідно з диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 , будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилися. ОСОБА_1 в телефонному режимі повідомив, що зараз перебуває на службі, а тому прибути для розгляду справи – не може, подану апеляційну скаргу підтримує та просять її задоволити. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку та відповідає фактичним обставинам справи.
Поряд з цим, висновок суду першої інстанції про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту на строк до 10 діб, є невизначеним, оскільки суд не визначив чітко строк адміністративного арешту, що є підставою для зміни оскаржуваної постанови в частині накладеного адміністративного стягнення.
Крім того, апеляційний суд бере до уваги факт того, що ОСОБА_1 , відповідно до довідки від 23 серпня 2023 року, яка наявна в матеріалах справи, перебуває на військовій службі.
Тому, на думку апеляційного суду, призначене покарання судом першої інстанції у виді адміністративного арешту є неспівмірним вчиненому діянню та особі правопорушника.
Відтак, наявний ряд обставин, що дають можливість змінити стягнення, накладене судом першої інстанції.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Тому апеляційний суд приходить до висновку, що призначене покарання є невизначеним, а сам його вид є неспівмірним вчиненому діянню та особі правопорушника, тому його необхідно замінити на більш м`який вид стягнення у виді штрафу, оскільки це зможе повністю забезпечити мету адміністративного стягнення, сприяти виправленню особи та виконати превентивну функцію щодо вчинення нових адміністративних правопорушень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , – задовольнити частково.
Постанову судді Жидачівського районного суду м. Львова від 12 червня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 173-2 КУпАП – змінити в частині накладення адміністративного стягнення. Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень. 
В решті постанову залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА