ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року	Львів	Справа № 500/871/23 пров. № А/857/11087/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Судової-Хомюк Н.М.,
суддів:                                                            Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання          Демчик Л.Р.,
представника позивача                              не з`явився,
представника відповідача                              не з`явився,
                                        
розглянувши в судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі № 500/871/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, Військово-лікарської комісії Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки  про визнання протиправною та скасування постанови,

суддя в 1-й інстанції – Чепенюк О.В.,
час ухвалення рішення – 12:50 год.,
місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 26 травня 2023 року,-

                                           В С Т А  Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – відповідач 1), Військово-лікарської комісії Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – відповідач 2), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії при Тернопільському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки від 01.03.2023 №323/5 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , «Обмежено придатним до військової служби. Непридатним до військової служби у високомобільних військах ДШВ, морській піхоті, спец, спорудах». 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що незважаючи на наявні у позивача серцеві хвороби, скарги на стан здоров`я та результати останнього медичного обстеження, військово-лікарська комісія Тернопільського обласного територіального центру комплектації та соціальної підтримки прийняла оскаржувану постанову від 01.03.2023 №323/5, відповідно до якої на підставі статей 39 «б», 22 «в», 51 «в» Розкладу хвороб станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби додатку №1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі – Положення №402), ОСОБА_1 визнано «Обмежено придатним до військової служби. Непридатним до військової служби у високомобільних військах ДНІВ, морській піхоті, спец, спорудах». 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відповідачем проігноровані висновки лікарів та встановлений йому за результатами медичного обстеження діагноз, який підпадає під положення статті 40 Розкладу хвороб станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби додатку №1 до Положення №402, що в свою чергу призвело до прийняття необґрунтованої та протиправної постанови.
Також позивач зауважує, що 01.03.2023 відповідач протиправно призначив повторне медичне обстеження, постанова військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) від 26.09.2022 №935 є чинною, не оскаржувалась, не скасована; такий медичний огляд проведений  повторно після виключення з військового обліку, у спосіб не передбачений Положенням №402, проведений без належного медичного обстеження в порушення вимог пункту 3.4. глави 3 розділу II Положення, висновки зроблені за результатами медичного огляду не відповідають наявним у ВЛК висновкам медичних закладів, зроблених під час проходження медичного огляду у ВЛК Другого відділу Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки; ВЛК зроблено висновок, який не передбачений приписами абзацу 3 пункту 3.8. глави 3 розділу II Положення.
Відповідач 1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказав, що рішення суду першої інстанції є законним, прийнятим з дотриманням всіх норм чинного законодавства. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,12.09.2022 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, про що Центром надання адміністративних послуг Зборівської міської ради видано довідку №6107-7001499283 від 12.09.2022. За змістом довідки зареєстроване місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , фактичне місцем проживання/перебування - АДРЕСА_2 .
З матеріалів справи вбачається, що позивач як військовозобов`язаний (військове звання солдат) 13.09.2022 проходив медичне обстеження для визначення придатності до військової служби, про що свідчить картка медичного обстеження та медичного огляду №935 КНП «Зборівської лікарні» Зборівсько міської ради. Картка містить інформацію про результати додатковим методів обстеження та заключення спеціалістів: терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, ЛОРа, дерматовенеролога, психіатра, стоматолога.
22.09.2022 за результатами додаткового медичного огляду в Тернопільській обласній клінічній лікарні ОСОБА_1 поставлений діагноз: «Гіпертонічна хвороба II cт. (І першого cт.). Гіпертрофія міжшлуночкової перетинки з діастолічною дисфункцією лівого шлуночка за релаксаційним типом СН0ст. Аневризма міжпередсердної перегородки без ознак проникнення», про що свідчить акт дослідження стану здоров`я від 22.09.2022 за №151 (вихідний номер №3619).
Після проходження повного медичного огляду, з урахуванням висновків акта дослідження стану здоров`я від 22.09.2022 за №151, військово-лікарською комісією Другого відділу Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки прийнято постанову у формі довідки військово-лікарської комісії від 26.09.2022 №935 (вихідний номер №3787), відповідно до якої на підставі статей 40 «а» та 39 «б» Розкладу хвороб станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додатку №1 до Положення №402), ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 
01.03.2023 позивач за направленням Другого відділу Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки пройшов медичний огляд (переогляд) військово-лікарською комісією Тернопільського обласного територіального центру комплектації та соціальної підтримки. За результатами переогляду відповідачем прийнято оскаржувану постанову у формі довідки від 01.03.2023 за №323/5, відповідно до якої ОСОБА_1 поставлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба II cт. 2 ст. СН0. Пароксизмальні стани. Викривлення носової перегородки». На підставі статей 39 «б», 22 «в», 51 «в» Розкладу хвороб станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби додатку №1 до Положення №402, позивача визнано «Обмежено придатним до військової служби. Непридатним до військової служби у високомобільних військах ДШВ, морській піхоті, спец, спорудах».
Позивач не погоджується з рішенням відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звертався до військово-лікарської комісії регіону для перегляду висновку відповідача та не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду щодо придатності чи непридатності до військової служби.
Тому, підстав вважати, що таке рішення ВЛК є протиправним чи за суттю, чи за процедурою його прийняття наразі суд не вбачає.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).
Частиною 3 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України.
Відповідно до ч. 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
На військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву (ч. 2 ст. Закону № 2232-XII).
Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).
Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться військово лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діяв на момент виникнення спірних правовідносин.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення № 402, яка містить такі пункти:
3.1. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
3.2. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, отоларинтологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
3.8. За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)»; «Придатний до військової служби».
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».
При цьому, згідно п. 3.11. Положення № 402, у разі коли лікарям ВЛК військового комісаріату важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом ВЛК військового комісаріату. Якщо обстеження проводилось у військовому лікувальному закладі, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що військово-лікарською комісією Тернопільського обласного територіального центру комплектації та соціальної підтримки прийнято оскаржувану постанову у формі довідки від 01.03.2023 за №323/5, відповідно до якої ОСОБА_1 поставлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба II cт. 2 ст. СН0. Пароксизмальні стани. Викривлення носової перегородки», яке, на думку позивача, є протиправною, оскільки, вказаний висновок винесений без належного обстеження стану здоров`я та без врахування медичної документації позивача.
Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання безпідставними, з огляду на таке.
Так, до матеріалів справи позивач не надав доказів на підтвердження того, що, під час проходження військово-лікарської комісії, він надав лікарям комісії наявні у нього медичні документи на підтвердження того, що його стан здоров`я незадовільний, що у свою чергу викликало б сумніви щодо придатності позивача до військової служби в особливий період та слугувало підставою для прийняття ВЛК відповідного рішення.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18. Згідно якого, до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає позивач під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення № 402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за Центральною військово-лікарською комісією. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що абзацом 4 пункту 2.4.5 розділу І Положення № 402 визначено, що ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
У разі незгоди з рішенням ВЛК регіону таке рішення може бути оскаржено до Центральної військово-лікарської комісієї (п. п. 2.4.10 п. 2.4 глава 2 розділу І Положення № 402).
Відповідно до п.п. 2.3.1. п. 2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402, Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Згідно п.п. 2.3.4. п. 2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402, ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК.
Аналіз вищенаведеного надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право повторно звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду оскаржуваного рішення ВЛК Першого відділу Луцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка наділена таким правом.
Крім цього, позивач не був позбавлений правом оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення та клопотати про проведення його медичного огляду лікарями Центральної ВЛК, оскільки, згідно із підпунктом 2.3.4. пункту 2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402, Центральна ВЛК має право, зокрема, скасовувати постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Аналогічна правова позиція щодо вказаних прав позивача викладена у постановах Верховного Суду від 7 грудня 2018 року у справі № 819/630/17, від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку ВЛК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.
Тобто, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Разом з тим, за встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, судом апеляційної інстанції не встановлено процедурних порушень при прийнятті оскаржуваного висновку, який прийнятий за наслідками проведення медичного огляду позивача на предмет його придатності до військової служби за станом здоров`я під час дії правового режиму воєнного стану.
Оскільки судом першої інстанції не встановлено, а позивачем не надані докази, що свідчили б про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення ВЛК, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.
При цьому колегія суддів зауважує, що позивач в разі наявності сумніву щодо правильності висновку ВЛК про обмежену придатність до військової служби мав право звернутися до ЦВЛК для перегляду відповідного висновку, як це передбачено вимогами глави 2 розділу І Положення №402.
Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -
                                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі № 500/871/23 без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.    

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 28 вересня 2023 року