Справа № 128/591/21
Провадження № 22-ц/801/1640/2023
Категорія: 22
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року	Справа № 128/591/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Матківської М.В., Стадника І.М.
з участю секретаря судового засідання: Ковальчук О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 128/591/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішень
за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Тарасюк Оксани Миколаївни на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Шевчук Л. П.,-

встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.05.2018 22 сесією 7 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області було прийнято рішення №143 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки № НОМЕР_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2000 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 з новоствореним кадастровим номером 0520684200:02:004:0257. Позивачка вважає дане рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на таке. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_6 .. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина та 14.09.2017 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лавреновим І.А. заведено спадкову справу №25/2017. До спадкового майна, що належало ОСОБА_6 , з поміж іншого, входить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2000 га, що по АДРЕСА_1 , яка була йому надана на підставі рішення Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області 11 сесії 2 скликання від 02.10.1992. 20.03.2012 ОСОБА_6 отримав державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯЛ №513040, виданий на підставі рішення Некрасовської сільської ради від 21.05.2010, кадастровий номер 0520684200:02:004:0138. Після смерті ОСОБА_6 у позивачки залишилася лише копія даного державного акта. Іншими спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 , окрім їх сина ОСОБА_5 , є ОСОБА_7 , із якою ОСОБА_6 перебував в зареєстрованому шлюбі, та його діти ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , які також подали заяви про прийняття спадщини. На початку 2020 року, позивачці, як законному представнику спадкоємця ОСОБА_2 , під час обговорення порядку розподілу спадкового майна ОСОБА_6 з іншими спадкоємцями, ОСОБА_3 повідомив, що земельної ділянки, належної ОСОБА_6 , в с. Некрасове більше немає і вона не належить до спадкового майна. Хоча до дня своєї смерті ОСОБА_6 , в липні 2017 року, особисто сам, як власник, домовлявся про продаж цієї земельної ділянки сусіду - ОСОБА_9 .. У квітні 2020 року, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вона дізналася, що на даний час власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_4 - син власника сусідньої земельної ділянки ОСОБА_9 , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. від 14.06.2019, реєстровий номер 760. Пізніше їй стало відомо, що напередодні, за заявою ОСОБА_3 від 22.09.2017 Некрасовською сільською радою було прийнято рішення №143 від 04.05.2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, площею 0,2000 га по АДРЕСА_1 , та передачу її у власність ОСОБА_3 .. Тобто, фактично відбулася повторна приватизація однієї і тієї ж земельної ділянки. Як вбачається із копії технічної документації на спірну земельну ділянку, дана земельна ділянка передавалася безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 рішенням Некрасовської сільської ради від 25.01.2002. В матеріалах технічної документації наявна лише копія цього рішення, яка засвідчена сільським головою ОСОБА_10 .. В подальшому дану земельну ділянку ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 по договору купівлі-продажу від 14.06.2019. Рішення Некрасовської сільської ради від 02.10.1992 та від 21.05.2010 про передачу ОСОБА_6 земельної ділянки у власність по даний час є чинними та законними. На підставі рішення сільської ради від 21.05.2010 ОСОБА_6 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, який також є чинним. Оскільки, і рішення сільської ради і державний акт на право власності на земельну ділянку є чинними, то Некрасовська сільська рада не мала права розпоряджатися спірною земельною ділянкою. Дана земельна ділянка не належала до земель комунальної власності. Окрім того, звертає увагу на те, що рішенням Некрасовської сільської ради від 25.01.2002 земельну ділянку передано ОСОБА_3 за його заявою. Однак, на той час ОСОБА_3 було лише 13 років, а для вчинення також правочину, згідно чинних на той час норм ЦК України, необхідна була нотаріально посвідчена згода батьків. Разом із тим, у пояснювальній записці до технічної документації зазначено, що земельна ділянка перебуває в користуванні ОСОБА_3 згідно земельно-облікових документів сільської ради і була надана безкоштовно у приватну власність рішенням сільської ради від 25.01.2002. Але, згідно відповіді сільської ради, в земельно-облікових документах сільської ради жодних даних про користувача ОСОБА_3 немає. До того ж є питання, як неповнолітня дитина могла самостійно користуватися земельною ділянкою. Таким чином, вважає, що оскаржувані рішення Некрасовської сільської ради від 25.01.2002 та від 04.05.2018 є незаконними, оскільки прийняті всупереч вимог законодавства, яке було чинне на час їх прийняття. Окрім того, даними рішеннями та діями ОСОБА_3 щодо відчуження спірної земельної ділянки було порушено права неповнолітнього спадкоємця ОСОБА_2 .. Отримавши 16.12.2011 державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 набув право власності на неї. 20.03.2012 це право було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за №050600010006640 управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області, про що зазначено у державному акті серії ЯЛ №513040. Оскільки спірне рішення сільською радою було прийнято після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 , то воно порушує права спадкоємця ОСОБА_2 .. Право власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку не припинилося у зв`язку із його смертю, оскільки таке право може припинитися лише в разі відсутності спадкоємців згідно ст. 140 ЗК України. Разом із тим, оскільки ОСОБА_3 набув права власності на спірну земельну ділянку всупереч вимог законодавства, відповідно, він не мав права відчужувати її на користь ОСОБА_4 , отже договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки слід визнати недійсним. 
З огляду на вищевикладене просила суд першої інстанції скасувати рішення 22 сесії 7 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області №143 від 04.05.2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки № НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2000 га, по АДРЕСА_1 ; скасувати рішення 19 сесії 3 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 25.01.2002 про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.06.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О., реєстраційний номер 760; скасувати рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47369596 від 14.06.2019, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена реєстрація права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, за ОСОБА_4 , номер запису про право власності 32014133; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена реєстрація права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, за ОСОБА_3 .
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25 травня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішень - відмовлено.
В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Тарасюк Оксана Миколаївна просить скасувати рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 травня 2023 року та ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги позивачки задовольнити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі зазначила, що оскаржуване рішення суду прийнято із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Висновок суду є невмотивований і помилковим, фактам які зазначені позивачкою суд першої інстанції не надав належної оцінки. 
Відзиви від учасників справи до суду апеляційної скарги не надходили.
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Тарасюк Оксана Миколаївна в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала просила суд її задовольнити.
Представник відповідача - адвокат Вишаровська Вікторія Карлівна в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги. Просила суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Системний аналіз змісту статей 371 та 372 ЦПК України дає підстави вважати, що встановлені законом строки розгляду апеляційної скарги мають правове значення при вирішенні питання про відкладення розгляду апеляційної скарги і що саме такий підхід при застосуванні зазначених норм процесуального права узгоджується із принципом диспозитивності цивільного судочинства, згідно з яким, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 статті 13 ЦПК України).
Колегія суддів вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги на рішення суду, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення за таких підстав. 
Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
По справі встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Макіївка Донецької області (т. 1 а.с. 10).
Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 12).
Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 13).
З повідомлення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лавренова І.В. №30/01-16 від 01.07.2020 вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи №25/2017 спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 14).
Відповідно до копії рішення ХІ сесії 21 скликання Некрасовської сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 2.10.1992 надано ОСОБА_6 у власність земельну ділянку розміром 0,20 га для будівництва жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства, ділянка АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 15).
З копії Державного акта серії ЯЛ №513040 від 20.03.2012 вбачається, що ОСОБА_6 на підставі рішення 29 сесії 5 скликання від 21.05.2010 Некрасовської сільської ради належить земельна ділянка площею 0,2000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 (т. 1 а.с. 16).
Право власності ОСОБА_6 на дану земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, згідно Витягу №НВ-0519844882020 від 21.07.2020 (т. 1 а.с. 17-18, 19). 
Копія технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_6 на території Некрасовської сільської ради знаходиться в т. 1 на а.с. 20-27.
З копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 28-32) вбачається, що рішенням 19 сесії 3 скликання Некрасовської сільської ради від 25.01.2002 вирішено передати безкоштовно ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку в межах АДРЕСА_2 , загальною площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору; рішенням 17 сесії 7 скликання Некрасовської сільської ради від 01.11.2017 ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спорудза адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до копій Земельно-кадастрової книги с. Некрасове (т. 1 а.с. 35) та Облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011 (т. 1 а.с. 36) за ОСОБА_6 з 2011 по 2013 роки рахується земельна ділянка площею 0,20 га по АДРЕСА_2 .
З копії матеріалів нотаріальної справи щодо укладення договору-купівлі продажу земельної ділянки від 14.06.2019 (т. 1 а.с. 94-116) вбачається, що 14.06.2019 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,2000 га, кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0003233092019 від 30.05.2019 земельна ділянка, площею 0,2000 га, кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації земельної ділянки 19.04.2018. Згідно рішення 22 сесії 7 скликання Некрасовської сільської ради від 04.5.2018 вирішено затвердити технічну із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 на земельну ділянку: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; передати у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 (кадастровий номер 0520684200:02:004:0257); видати правовстановлюючі документи ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,2000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 (кадастровий номер 0520684200:02:004:0257), яка розміщена по АДРЕСА_2 . 
Відповідно до наданих відповідачем ОСОБА_3 витягів із Публічної кадастрової карти на земельні ділянки, що є в загальному доступі в мережі Інтернет, (т. 1 а.с. 137, 138) земельні ділянки з кадастровими номерами 0520684200:02:004:0138 та 0520684200:02:004:0257 розташовуються на відстані одна від одної, не перетинаються та є окремими земельними ділянками.
Відповідно до листа Архівного відділу Вінницької РДА №01-23/55 від 16.02.2023 (т. 2 а.с. 16, 23) що наданий на виконання ухвали суду від 06.02.2023, документи 19 сесії 2 скликання Некрасовської сільської ради від 25.01.2002 на зберігання в архівний відділ Вінницької РДА не надходили. Тому надати інформацію про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 немає підстав. Документи 11 сесії 21 скликання Некрасовської сільської ради від 02.10.1992 на зберігання до архівного відділу Вінницької РДА не надходили. В документах 10сесії 21 скликання Некрасовської сільської ради від 02.10.1992 відомостей про надання ОСОБА_6 у власність земельної ділянки № НОМЕР_1 розміром 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства не виявлено. 
Згідно листа Якушинецької сільської ради №2-01-03 від 21.02.2023 (т. 2 а.с. 22, 25), що наданий на виконання ухвали суду від 06.02.2023, в протоколах засідання 19 сесії 3 скликання Некрасовської сільської ради від 25.01.2002, рішення про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_2 немає. Рішення 11 сесії 21 скликання Некрасовської сільської ради від 02.10.1992 знаходиться на зберіганні в архівному відділу Вінницької РДА.
Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.6-667/2-23 від 17.02.2023 (т. 2 а.с. 17), що наданий на виконання ухвали суду від 06.02.2023, відповідно до наявної інформації Державного земельного кадастру: земельну ділянку з кадастровим номером 0520684200:02:004:0257 зареєстровано у відомостях Державного земельного кадастру на підставі заяви гр. ОСОБА_3 та Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 зареєстровано у відомостях Державного земельного кадастру на підставі Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_6 на території АДРЕСА_1 . Згідно інформації Державного земельного кадастру земельні ділянки з кадастровими номерами 0520684200:02:004:0257 та 0520684200:02:004:0138 між собою не перетинаються.
Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.6-1081/2-23 від 13.03.2023 (а.с. 37-38), що наданий на адвокатський запит представника позивачки - адвоката Тарасюк О.М., звіривши інформацію, яка міститься в документації із землеустрою, на підставі якої у відомостях Державного земельного кадастру була зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 та інформацію обмінного файлу (електронний документ) вказаної земельної ділянки, виявлено розбіжності в координатах поворотних точок меж такої ділянки. Крім того, відповідно до наявних матеріалів вищевказаної технічної документації, зокрема викопіювання із плану землекористування Некрасовської сільської ради та викопіювання з проекту організації території с. Некрасове Вінницького району Вінницької області, прослідковується невідповідність місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 її місцю розташування у відомостях Державного земельного кадастру, а саме: перетинається з земельною ділянкою з кадастровим номером 0520684200:06:001:0002, яка перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Слід зазначити, що у разі виявлення факту помилки в координатах поворотних точок меж земельної ділянки (або сусідніх земельних ділянок), значення яких розраховані в відповідних документаціях із землеустрою, рекомендовано звернутися до сертифікованого інженера-землевпорядника, який готував відповідні документації із землеустрою, щоб він перевірив на відповідність координати поворотних точок меж земельної ділянки, які внесені до Державного земельного кадастру з фактичними межами земельної ділянки. У разі виникнення розбіжностей в зазначеннях координат, необхідно звернутися до сертифікованого інженера-землевпорядника, який готував відповідні документації із землекористування, з вимогою, щоб він виправив свої помилки, допущені у координатах поворотних точок меж земельної ділянки. Якщо сертифікований інженер-землевпорядник відмовиться проводити роботи щодо виправлення допущених ним помилок в документації із землеустрою, зацікавлена особа має право звернутися до іншого землевпорядника, а також до суду із позовом до першого фахівця, аби він відшкодував витрати на виправлення помилок. 
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд першої інстанції згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою статті 16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, одним із яких може бути визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Таким чином, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Отже, для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно також враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Предметом позовних вимог є визнання скасування рішення 22 сесії 7 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області №143 від 04.05.2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки № НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2000 га, по АДРЕСА_1 ; скасування рішення 19 сесії 3 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 25.01.2002 про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.06.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О., реєстраційний номер 760; скасування рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47369596 від 14.06.2019 на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена реєстрація права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, за ОСОБА_4 , номер запису про право власності 32014133; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена реєстрація права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, за ОСОБА_3 ..
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з вимогами частини першої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Пунктом "в" частини третьої статті 116 ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Статтею 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; б) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом; в) здійснення інших повноважень у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України).
Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.
Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.
У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.
Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.
Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.
У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).
Якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.
Частиною чотирнадцятою статті 186 ЗК України визначено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.
Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч. 17 ст. 186 ЗК України).
Із аналізу вище процитованих норм видно, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає та затверджується серед іншого сільськими радами за наявності на те правових підстав.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
В силу ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, що має місце у справі яка розглядається.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень ( ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.ст. 79, 80 ЦПК України).
 Частиною першою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено належними доказами, неповнолітній ОСОБА_2 , в інтересах якого ОСОБА_1 подано даний позов до суду, є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадкового майна входить земельна ділянка з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138, яка розташована в АДРЕСА_1 . Підставою звернення позивачки ОСОБА_1 до суду із позовом стало те, що, на думку позивачки, спірна земельна, яка входить до складу спадкового майна, була повторно приватизована відповідачем ОСОБА_3 та їй присвоєно новий кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, оскільки адреса обох земельних ділянок одна і та ж - АДРЕСА_2 .
Проте, як вбачається із наданих відповідачем доказів (витяги із Публічної кадастрової карти України - т. 1 а.с. 137, 138), а також із інформації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (т. 2 а.с. 17, 37-38) земельні ділянки з кадастровими номерами 0520684200:02:004:0138 та 0520684200:02:004:0257 хоча і мають одну і ту ж адресу, проте є різними земельними ділянками та вони між собою не перетинаються. Разом із тим, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138, яка є об`єктом спадщини, виявлено розбіжності в координатах поворотних точок меж такої ділянки. Крім того, відповідно до наявних матеріалів вищевказаної технічної документації, зокрема викопіювання із плану землекористування Некрасовської сільської ради та викопіювання з проекту організації території с. Некрасове Вінницького району Вінницької області, прослідковується невідповідність місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 її місцю розташування у відомостях Державного земельного кадастру, а саме: перетинається з земельною ділянкою з кадастровим номером 0520684200:06:001:0002, яка перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». 
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено належними, допустимими та достовірними доказами факту повторної приватизації відповідачем ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138, яка є об`єктом спадщини, та порушення внаслідок цього прав спадкоємця - неповнолітнього ОСОБА_2 .. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в задоволені позову слід відмовити.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для позивача, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Тарасюк Оксани Миколаївни залишити без задоволення.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 травня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
Головуючий:  І.В. Міхасішин

Судді: М.В. Матківська

І.М. Стадник