ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/228/23 Справа № 209/608/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря судового засідання — Панасенко С.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, –

ВСТАНОВИЛА:

       У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 10 червня 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб.
       Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       У провадженні Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська перебуває цивільна справа №209/3717/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
       Разом з тим, позивач стверджувала, що фактично сімейні відносини та спільне проживання між сторонами було припинено з травня 2019 року.
       За час подружнього життя сторони придбали за спільні кошти:
       - 04 червня 2014 року - транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 166 980, 00 грн, котрий було оформлено на ОСОБА_2 ;
       - 09 червня 2015 року - транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 292 215, 00 грн, котрий було оформлено на ОСОБА_2 ;
       - 15 листопада 2013 року - напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 278 300, 00 грн, який було оформлено на ОСОБА_2 .
       Вказане підтверджується відповіддю на адвокатський запит Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області від 20 жовтня 2020 року.
       За висновком експерта - суб`єкта оціночної діяльності, станом на 17 лютого 2021 року, вартість спірних автомобілів та причепу складає 737 495, 00 грн.
       Так, заявляючи позовні вимоги про поділ рухомого майна подружжя, позивач виходила із того, що за нею має бути визнана ідеальна 1/2 частка:
       - транспортного засобу Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 166 980, 00 грн, котрий було оформлено на ОСОБА_2 ;
       - транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 292 215, 00 грн, котрий було оформлено на ОСОБА_2 ;
       - напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 278 300, 00 грн, який було оформлено на ОСОБА_2 .
       При цьому, інша ідеальна 1/2 частка на вказані транспортні засоби належить ОСОБА_1 .
       З огляду на викладне, оскільки спільне майно складається з транспортних засобів, які за своєю природою є неподільними, позивач вважала за необхідне просити суд розділити рухоме майно наступним чином.
        ОСОБА_2 стверджувала, що суд має взяти до уваги, що ОСОБА_1 самостійно без дозволу позивача та без її відома, забрав спільне нажите майно, зокрема, автомобіль Volkswagen Crafter, передав без її дозволу третій особі, яка потрапила у ДТП та пошкодила його таким чином, що транспортний засіб відновленню вже не підлягає, та є речовим доказом у кримінальному провадженні, свідченням чого є ухвала Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2020 року.
       Тобто, за ОСОБА_1 має бути визнано право власності на одну цілу частку автомобілю Volkswagen Crafter, а ОСОБА_2 має бути виділено у власність: одну цілу частку автомобілю Honda Civic, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі стягненням із відповідача на користь позивача компенсації її частки у автомобілі Volkswagen Crafter, яка є більшою, ніж частка у автомобілі Honda Civic, а саме: 166 980, 00 грн : 2 = 83 490, 00 грн (частка кожного у автомобілі Honda Civic), 292 215, 00 грн : 2 = 146 107, 50 грн (частка кожного у автомобілі Volkswagen Crafter), 146 107, 50 грн – 83 490, 00 грн = 62 617, 50 грн (розмір компенсації частки позивача у автомобілі Volkswagen Crafter).
       Щодо розподілу напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, реєстраційний номер НОМЕР_3 , позивач просила суд залишити його у спільній частковій власності, із присудженням кожному по 1/2 ідеальній частки, враховуючи його високу вартість та неможливість компенсувати його частку одним із подружжя іншому грошима.
       Позивач вважала саме такий варіант розподілу найбільш ефективним та таким, що враховує всі майнові інтереси сторін та остаточно вирішить спір між подружжям по суті.
       У зв`язку з чим, посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд:
       - визнати об`єктом спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ; напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 ;
       - визнати, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
       - визнати, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
       - визнати, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 ;
       - стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію її частки у вартості транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумі 62 617, 50 грн;
       - судові витрати зі сплати судового збору, а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн покласти на відповідача.
       Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя — задоволено частково.
       Визнано об`єктом спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ; напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
       Визнано, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 .
       Визнано, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 .
       Визнано в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію її частки у вартості транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумі 62 617, 50 грн.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які полягають зі сплати судового збору у розмірі 3 687, 48 грн.
       У стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн – відмовлено.
       Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати частково та ухвалити нове рішення, відповідно до якого:
       1) визнати, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку транспортного засобу Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку транспортного засобу Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
       2) визнати, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
       3) визнати, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , та визнати за  ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
        ОСОБА_2 не скористалася своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду — скасувати з ухваленням нового рішення по суті даного спору, з огляду на таке.
       Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 10 червня 2009 року перебували у шлюбі (а.с.9).
       Від спільного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10, 11).
       Рішенням суду шлюб між сторонами розірвано.
       За час подружнього життя сторони придбали за спільні кошти транспортні засоби, а саме: 
       - 04 червня 2014 року - транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 166 980, 00 грн, котрий було оформлено на ОСОБА_2 ;
       - 09 червня 2015 року - транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 292 215, 00 грн, котрий було оформлено на ОСОБА_2 ;
       - 15 листопада 2013 року - напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 278 300, 00 грн, який було оформлено на ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю на адвокатський запит Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області від 20 жовтня 2020 року (а.с.13-14).
       Згідно довідок Правобережної товарної біржі від 17 лютого 2021 року №1702-21/1, №1702-21/2, №1702-21/3: середньо ринкова вартість транспортного засобу марки Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., станом на 17 лютого 2021 року, становить 166 980, 00 грн (а.с.15-16); середньо ринкова вартість транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., станом на 17 лютого 2021 року, становить 292 215, 00 грн (а.с.17-18); середньо ринкова вартість транспортного засобу напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., станом на 17 лютого 2021 року, становить 278 300, 00 грн (а.с.19-20).
       Позивач просила визнати право власності на одну цілу частку автомобілю Volkswagen Crafter за ОСОБА_1 , а їй, ОСОБА_2 , виділити у власність одну цілу частку автомобілю Honda Civic, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі стягненням із відповідача на користь позивача компенсації її частки у автомобілі Volkswagen Crafter, який є дорожчим. При цьому, напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, реєстраційний номер НОМЕР_3 , просила залишити у спільній частковій власності, із присудженням кожному по 1/2 ідеальній частки.
       Представник відповідача не заперечувала проти поділу спільного майна подружжя, однак вважала, що кожному з них належить по 1/2 частині майна.
       Отже, оскільки сторони не домовилися про порядок поділу майна, тому спір має бути вирішений судом.
       Так, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що транспортні засоби: Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ; та напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки були придбані сторонами у період шлюбу.
       У зв`язку з чим, суд вважав, що ОСОБА_2 має право на визнання за нею права власності в порядку поділу майна подружжя на автомобіль Honda Civic, 2008 року випуску в цілому, а відповідач ОСОБА_1 має право на визнання за ним права власності в порядку поділу майна подружжя на автомобіль Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, в цілому.
       Водночас, суд першої інстанції зауважив, що оскільки всі зазначені транспортні засоби були набуті сторонами в період шлюбу та є об`єктами їх права спільної сумісної власності, тому право власності на напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., враховуючи відсутність спору між сторонами в цій частині, може бути визнано за кожною зі сторін в річних частках, а саме по 1/2 частині кожному.
       Також, районний суд, вирішуючи питання поділу спільного майна, взяв до уваги той факт, що позивач здійснює користування автомобілем Honda Civic, 2008 року випуску, тоді як відповідач ОСОБА_1 користувався автомобілем Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, який за участю третьої особи потрапив у ДТП та був пошкоджений таким чином, що транспортний засіб відновленню вже не підлягає, при цьому, є речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується копією ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2020 року (а.с.21-22). Тому, вирішуючи заявлені вимоги в частині визначення грошової компенсації позивачу її частки у вартості транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, суд взяв до уваги доводи позивача, та надані нею довідки Правобережної товарної біржі від 17 лютого 2021 року №1702-21/1, №1702-21/2, №1702-21/3 щодо середньо ринкової вартості транспортних засобів. При цьому, місцевий суд погодився із розрахунком частки у автомобілі Volkswagen Crafter, яка є більшою, ніж частка у автомобілі Honda Civic, а саме: 166 980, 00 грн : 2 = 83 490, 00 грн (частка кожного у автомобілі Honda Civic), 292 215, 00 грн : 2 = 146 107, 50 грн (частка кожного у автомобілі Volkswagen Crafter), а тому дійшов висновку, що розмір компенсації частки позивача у автомобілі Volkswagen Crafter складає 146 107, 50 – 83 490, 00 = 62 617, 50 грн. Натомість, доводи заперечень представника відповідача про те, що дійсна вартість автомобіля встановлена довідками-рахунком, а не висновком експертного автотоварознавчого дослідження, районний суд вважав безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів на спростування визначених довідок про ринкову вартість спірних автомобілів на час розгляду справи відповідачем не було надано, а клопотань про проведення судових автотоварознавчих експертиз для встановлення дійсної (ринкової) вартості спірного автомобіля не заявлено. За таких обставин, суд першої інстанції вважав за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію її частки у вартості транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумі 62 617, 50 грн.
       Втім, колегія суддів не може погодитися в повній мірі з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
       Зокрема, такі правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі №369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі №910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі №916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі №766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі №143/591/20 (пункт 8.31).
       Отже, коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.
       Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.
       Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 58).
       Так, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
       Схожі за своїм змістом висновки викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 82).
       Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18 (пункт 63)).
       У справі, яка переглядається, позивачка звернулася до суду з метою поділу неподільних речей – спірних автомобілів, що перебувають у спільній сумісній власності, бо набуті за час перебування у шлюбі з відповідачем.
       Варіантом вирішення такого спору ОСОБА_2 бачила визнання за нею права власності на транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; та визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ; при цьому, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію її частки у вартості транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумі 62 617, 50 грн.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оскільки жодна зі сторін кошти у якості грошової компенсації на депозитний рахунок суду не вносила, а також не надавала згоду на отримання грошової компенсації за частину автомобіля, при цьому, доказів, які б встановлювали дійсну вартість транспортних засобів, позивачкою суду не надано, тому вважає, що необхідно визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу. Крім того, скаржник посилається на те, що на сьогоднішній день автомобіль Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , не може використовуватися за призначенням, а може бути використаний лише як металобрухт. Отже, його оцінка у сумі 292 215, 00 грн, як технічно справного автомобіля, та ще й зобов`язання відшкодувати частину його вартості у розмірі 62 617, 50 грн позивачці не ґрунтуються на обставинах справи та явно є несправедливими.
       Так, за змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
       Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.
       Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
       Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України).
       Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).
       Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).
       У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).
       Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).
       Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).
       Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).
       Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).
       Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).
       З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даного спору, колегією суддів було вжито всі процесуальні заходи в межах ЦПК України на встановлення обставин наявності або відсутності підстав для визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділу, зокрема, шляхом визнання за позивачкою права власності на транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; та визнання за відповідачем права власності на транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ; при цьому, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію її частки у вартості транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумі 62 617, 50 грн.
       Так, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області інформацію про те, чи забирала ОСОБА_2 зі штрафмайданчика належний їй автомобіль Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , та чи можливо вона ним розпорядилась якимось чином.
       Крім того, у судовому засіданні колегією суддів було визнано обов`язковою явку позивача.
       На виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду у цивільній справі №209/608/21 (пр.№22-ц/803/228/23) в межах повноважень Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Дніпропетровській області повідомив наступне.
       Згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 13 лютого 2023 року, транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб. з державним номером НОМЕР_2 заресстрований за гр. ОСОБА_2 .
       Додатково повідомлено, що РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області згідно статті 19 Конституції України діє в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ (далі Закон №3353-XII) та Положенням про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС), затвердженим наказом Головного сервісного центру МВС від 27 квітня 2020 року №7. Даним Положенням та Законом №3353-XII РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області та його структурні підрозділи не наділені повноваженнями щодо обліку прийняття і видачі тимчасово затриманих транспортних засобів, що зберігаються на спеціальних майданчиках і стоянках.
       Згідно з вимогами розділу II Порядку обліку прийняття і видачі тимчасово затриманих транспортних засобів, що зберігаються на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 серпня 2020 року №633, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 листопада 2020 року за №1148/35431, вказані вище функції виконують працівники поліції.
       Водночас, РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області висловило готовність до співпраці в межах чинного законодавства (а.с.141).
       Разом з тим, від ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшла заява, відповідно до змісту якої позивач пояснила, що вона ознайомлена з матеріалами апеляційної скарги. Натомість, при розгляді позову в суді першої інстанції участі не приймала, а цілком поклалася на адвоката, який представляв її інтереси. При цьому, ОСОБА_2 зазначила, що представник не узгоджував питання позовних вимог та їх обсягу, а самостійно займався формуванням позову та представництвом її інтересів як позивача в суді. Також ОСОБА_2 у своїй заяві зазначила, що вона не знала про існування судового рішення у справі №209/608/21 та самостійно, вважаючи, що транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_4 , належить їй та, знаючи, що він перебуває на штраф майданчику, оскільки значно пошкоджений в результаті ДТП та не підлягав відновленню, продала цей транспортний засіб як металобрухт за ціною на свій розсуд, тож, на сьогодні цього майна не існує внаслідок його знищення.
       У зв`язку зі знищенням транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 та його фізичною відсутністю останній неможливо поділити.
       Крім того, у своїй заяві ОСОБА_2 вказує, що з відповідачем – ОСОБА_1 вони порозумілися в питаннях щодо іншого майна, належного їм, як подружжю і на сьогодні позивачка вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково (без врахування знищеного транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_5 ) та поділ майна, належного сторонам на праві спільної сумісної власності буде справедливим, якщо:
       - визнати, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку транспортного засобу Нonda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку транспортного засобу Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
       - визнати, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» BB-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_6 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» BB-3.10T43T, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_7 .
       При цьому, судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 , призначений на 05 липня 2023 року о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_2 просила проводити за відсутності позивача.
       Таким чином, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення із ухваленням нового по суті даного спору, виходячи з наступного.
       Як вбачається із матеріалів справи та було установлено судом першої інстанції, за час подружнього життя сторони придбали за спільні кошти транспортні засоби, а саме:
       - транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
       - транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
       - напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
       З огляду на вищевикладне, вказане майно слід визнати об`єктом спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
       При цьому, в порядку поділу майна подружжя, слід визнати за кожним із сторін право власності на 1/2 частку транспортного засобу Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
       Водночас, у задоволенні решти позовних вимог  ОСОБА_2 необхідно відмовити, оскільки судом установлено, що транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_4 , продано позивачкою як металобрухт.
       Разом з тим, позивачкою не підтверджено належними та допустимими доказами вартість майна, що перебуває у спільній сумісній власності, адже довідки Правобережної товарної біржі від 17 лютого 2021 року №1702-21/1, №1702-21/2, №1702-21/3 щодо середньо ринкової вартості транспортних засобів містять відомості про ціну продажу аналогічних транспортних засобів, що пропонуються в середньому по Україні, без врахування дійсного стану спірних автомобілів та напівпричіпу, а також їх технічних характеристик.
       Отже, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим доказам у їх сукупності, не навів обґрунтованих мотивів покладених в основу рішення, в результаті чого дійшов помилкового висновку, зокрема, про визнання, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_2 права власності на транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; та за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію її частки у вартості транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумі 62 617, 50 грн.
       Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору.
       Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       За таких обставин, оскільки жодна зі сторін кошти у якості грошової компенсації на депозитний рахунок суду не вносила, а також не надавала згоду на отримання грошової компенсації за частину автомобіля, та доказів, які б встановлювали дійсну вартість транспортних засобів, позивачкою не надано, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог, а саме визнавши ідеальні частки подружжя у спірному майні без його реального поділу та стягнення грошової компенсації.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — задовольнити частково.
       Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року — скасувати та ухвалити нове рішення.
       Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя — задовольнити частково.
       Визнати об`єктом спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :
- транспортний засіб Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- транспортний засіб Volkswagen Crafter, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- напівпричіп марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Визнати в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку транспортного засобу Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Визнати в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку транспортного засобу Honda Civic, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 .
       Визнати в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
       Визнати в порядку поділу майна подружжя за  ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку напівпричіпу марки «LENAERTS» ВВ-3.10Т43Т, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
       У задоволенні решти позовних вимог — відмовити.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                          О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова