ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1822/23 Справа № 216/4103/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - ЦИМБАЛІСТЕНКО О. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 вересня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Неклеси М.М. на постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 21 вересня 2022 року о 20-08 год. в м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, по вул. Шкільна, біля буд. 32 було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "KIA Cerato", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка яка не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та на місці зупинки за допомогою газоаналізатора драгер відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження по справі на підставі п.1. ч. 1. ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Наголошує, що зазначені в постанові суду обставини не відповідають дійсності, а відтак постанова суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що ОСОБА_1 вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав та надавав пояснення, на які суд уваги не звернув. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений незаконно, останній не був поінформований про причину зупинки. Зазначає, що огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, для встановлення ознак сп`яніння працівниками патрульної поліції не проводився. Вважає, що обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а тому протокол не відповідає вимозі його достовірності.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Від захисника ОСОБА_1 - Неклеси М.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні. Захисником аналогічна заява подається втретє (15.08.2023 року, 05.09.2023 року та 26.09.2023 року), що свідчить про зловживання стороною захисту своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП та свідоме затягування розгляду справи.
Враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою та з огляду на розумність строків розгляду справи, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника Неклеси М.М.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 395910 від 21 вересня 2022 року, згідно якого 21.09.2022 року о 20-08 год. в м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, по вул. Шкільна, біля буд. 32 було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував т/з "KIA Cerato", днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2022 р.
Відеозаписом до протоколу з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі – Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності  ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. 
Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення. 
З відеозапису вбачається, що працівниками поліції після спілкування з ОСОБА_1 було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці, повідомлено останньому про їх наявність та неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння своєї згоди не надавав, а в подальшому прямо відмовився від проходження такого огляду.
З огляду на вищезазначене, доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, для встановлення ознак сп`яніння працівниками патрульної поліції не проводився є безпідставними.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні. 
З огляду на вищезазначене, суд не приймає до уваги доводи захисника стосовно того, що обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів.
Доводи апеляційної скарги про незаконність зупинки транспортного засобу працівниками поліції не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій серед іншого зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Аналогічні вимоги містяться у п.2.4 Правил дорожнього руху, який покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського зупинитися та пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Згідно положень п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).
Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу може бути не тільки безпосереднє порушення водієм ПДР, а й наявність у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення.
Також є безпідставними доводи апелянта щодо здійснення на ОСОБА_1 тиску працівниками поліції з метою отримання відмови від проходження огляду та їх агресивної поведінки. 
На відеозапису до протоколу випадків агресивної поведінки з боку працівників поліції не зафіксовано, а неодноразове перепитування щодо надання згоди на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння обумовлене тим, що через нечітке мовлення ОСОБА_1 не міг сформулювати відповідь.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя