05.09.23
22-ц/812/771/23
Провадження № 22-ц/812/771/23 Головуючий суду першої інстанції Янчук С.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року м. Миколаїв Справа № 468/517/13-ц
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого Царюк Л.М., 
суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М., 
при секретарі судового засідання – Андрієнко Л.Д.,
за участю представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2021 року, постановлену під головуванням судді Янчука С.В., в залі судового засідання в м. Баштанка, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» (далі – ТОВ «ФК Форт») звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Доводи позову обґрунтовано тим, що 10 квітня 2013 року Баштанський районний суд Миколаївської області ухвалив заочне рішення за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08/08/2007/980К178 від 23 березня 2007 року.
04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі – ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 
20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» (далі – ТОВ «Фінанс Проперті Групп») було укладено договір про відступлення прав вимоги згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».
26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (далі ТОВ ФК «Інвест Хаус») було укладено договір про відступлення прав вимоги згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус». 
29 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір про відступлення прав вимоги згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Форт».
Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які були видані на підставі заочного рішення Баштанського районного суду Миколаївської області 10 квітня 2013 відсутні. Виконавчі листи було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату.
Крім того, стягувачем був пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку з перебуванням первинного кредитора ПАТ «КБ «Надра» в процедурі ліквідації, а тому причини пропуску процесуального строку були поважними та виникли не з вини правонаступника первісного кредитора.
Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК Форт» просило суд замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт». Видати дублікати виконавчих листів, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2021 року заяву ТОВ «ФК Форт» задоволено.
Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт», у справі № 468/517/13-ц.
Видано дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Ухвала суду мотивована тим, що дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позиція суду першої інстанції щодо підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не базується на вимогах чинного законодавства та є необґрунтованою та безпідставною.
ТОВ «ФК Форт» не надав суду жодних доказів того, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений з поважних причин, що не дає підстав для його поновлення, відповідно відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа.
Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа є закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання і не заявлення вимоги про поновлення цього строку. 
Заявляючи про поважність пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТО «ФК Форт» посилається на те, що строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено у зв`язку з перебуванням ПАТ КБ «Надра» на стадії ліквідації, зміни керівництва банку, припинення всіх повноважень органів управління.
В свою чергу посилання на процедуру ліквідації Банку як на поважну причину пропуску строку не заслуговують на увагу, оскільки за змістом статей 36, 37, 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після запровадження тимчасової адміністрації керівництво банку втрачає свої повноваження, а фонд (уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Таким чином, саме по собі факт введення тимчасової адміністрації не може бути поважною причиною пропуску строку.
Заявником не надано та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що трирічний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, після його повернення, в порядку пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу, пропущений з поважних причин, а тому відсутні правові підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Судом першої інстанції належним чином не було звернуто на дані обставини увагу, що вказує про передчасність висновків суду першої інстанції та є підставою для скасування спірної ухвали суду.
Станом на момент звернення заявника до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа визначений законом трирічний строк сплив, підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання немає, а тому у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа слід відмовити.
Таким чином у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки строк для його пред`явлення сплив, зазначені ж заявником причини пропуску такого строку не є поважними, а тому ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК Форт» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання. 
На день слухання справи від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи 10 квітня 2013 року Баштанський районний суд Миколаївської області ухвалив заочне рішення за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за яким з останніх в солідарному порядку на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 08/08/2007/980К178 від 23 березня 2007 року станом на 12 лютого 2013 року у розмірі 205 902.13 грн, що еквівалентно 25 760.31 дол. США, а також витрати по сплаті судового збору по 1029.50 грн з кожного. Це судове рішення набрало законної сили 27 травня 2013 року.
24 квітня 2013 року представник ПАТ «КБ «Надра» звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області із заявою про видачу виконавчих листів стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 
27 травня 2013 року відповідно до цієї заяви Баштанський районний суд Миколаївської області направив ПАТ «КБ «Надра» чотири виконавчі листи стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо стягнення кредитної заборгованості та судового збору відповідно до заочного рішення суду першої інстанції.
Зазначені виконавчі листі були отримані ПАТ «КБ «Надра» 31 травня 2013 року.
Відомості про те, що виконавчі листі стосовно боржника ОСОБА_1 направлялись на примусове виконання відсутні.
За загальнодоступною інформацією відповідно до вимоги статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" 05 лютого 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 83 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" до категорії неплатоспроможних" та з 6 лютого 2015 року в банку почала працювати тимчасова адміністрація. 
04 червня 2015 року Правління Національного банку України, розглянувши відповідну пропозицію Фонду, прийняло постанову № 356 про ліквідацію та відкликання банківської ліцензії ПАТ «КБ «НАДРА», що було підставою для початку процедури ліквідації банківської установи. 
04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі – ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») за результатами відкритих торгів (аукціону) від 22 травня 2020 року було укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором та всіма іншими похідними договорами, зокрема, за кредитним договором, де позичальником є ОСОБА_3 та за договором поруки, де поручитель - ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 
За аналогічними договорами право вимоги до позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_1 переходило: 20 серпня 2020 року від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» (далі – ТОВ «Фінанс Проперті Групп»); 
26 серпня 2020 року від ТОВ «Фінанс Проперті Групп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (далі ТОВ ФК «Інвест Хаус»); 
29 грудня 2020 року від ТОВ «ФК «Інвест Хаус» до ТОВ «ФК Форт». 
Відповідно до акту про втрату виконавчих листів від 04 серпня 2020 року, складеного уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_1 були втрачені під час проведення процедури ліквідації банку.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини 5 статті 442 ЦПК України.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 2-7763/10 від 08 лютого 2022 року.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі укладених протягом 2020 року договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором та похідними договорами, до заявника за таким договором від 29 грудня 2020 року перейшло право вимоги стягувача – ТОВ «КБ «Надра» до боржника ОСОБА_1 , а тому суд першої інстанції правильно допустив процесуальне правонаступництво, замінивши стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт».
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції про задоволення вимог заяви ТОВ «ФК Форт» про заміну стягувача.
Щодо інших вимог заяви ТОВ «ФК Форт» стосовно боржника ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час набрання законної сили заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2013 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
У пункті 1 частини 2 статті 22 вказаного Закону передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина 1 статті 58 ). Тобто, дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року№ 1404-VIII «Про виконавче провадження».
Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» свідчить, що положення цього закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом. Цим пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 640/4782/15-ц.
Ураховуючи наведене, за встановлених у справі обставин встановлено, що судове рішення набрало законної сили 27 травня 2013 року, а отже початком строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є 28 травня 2013 року. З урахуванням цих обставин останній день річного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 це 28 травня 2014 року. 
Доказів, що такий строк переривався, матеріали справи не містять. 
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат».
Частина 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідні норми щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання містяться у статті 433 ЦПК України.
Стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство (частина 1 статті 433 ЦПК України).
Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.
При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.
Суд при розгляді заяви стягувача повинен виходити з того, що такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.
Як встановлено судом першої інстанції кредитор – ПАТ «КБ «Надра» своєчасно отримавши виконавчі листи стосовно боржника ОСОБА_1 та в строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження», не пред`явило їх до виконання. 
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів стосовно ОСОБА_1 до виконання, ТОВ «ФК Форт» посилалося на втрату виконавчих листів ПАТ «КБ «Надра» внаслідок перебування банківської установи в процедурі ліквідації, з чим погодився й суд першої інстанції.
Між тим, як встановлено строки пред`явлення виконавчих листів до виконання сплинули 28 травня 2014 року, тобто до початку процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра». Отже, стягувач ПАТ «КБ «Надра» у визначені Законом України «Про виконавче провадження» строки для виконання судового рішення не скористалося своїм правом для пред`явлення виконавчих листів стосовно боржника ОСОБА_1 до виконання, а тому відсутні підстави вважати, що строки для пред`явлення виконавчих листів стосовно останньої пропущені заявником - правонаступником ПАТ «КБ «Надра» з поважних причин. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати оскаржувану ухвалу повністю, між тим доводи скарги не містять заперечень щодо задоволення вимоги про правонаступника стягувача та у скаржника відсутні повноваження на представництво інтересів іншого боржника, які б давали можливість ставити вимоги щодо скасування судового рішення відносно іншого боржника ОСОБА_3 , останній судове рішення не оскаржував. За такого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
З огляду на зазначене, оскаржувана ухвала Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2021 року в частині видачі дублікату виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 та поновлення строку для пред`явлення цього виконавчого листа до виконання підлягає скасуванню з ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволення цих вимог заяви ТОВ «ФК Форт».
В іншій оскаржуваній частині зазначену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду справи зобов`язаний розподілити судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
Отже, з огляду на те, що апеляційна скарга задоволена частково з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 536 грн 80 коп. 

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2021 року в частині видачі дублікату виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 та поновлення строку для пред`явлення цього виконавчого листа до виконання скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» в частині видачі дублікату виконавчого листа відносно ОСОБА_1 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» заборгованості за кредитним договором на підставі заочного рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2013 року та поновлення пропущеного строку для пред`явлення цього виконавчого листа до виконання відмовити.
В іншій оскаржуваній частині зазначену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» на користь ОСОБА_1 536 грн 80 коп. судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України. 

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 05 вересня 2023 року.