Справа № 161/1438/23 	Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/675/23  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
07 серпня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,
розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження без виклику сторін у місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики Луцької міської ради  на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2023 року,

                                           В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1   подала  заяву до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дитину, як одинокій матері,  додавши  відповідний пакет документів.
На підставі поданої заяви від 11.12.2019  і декларації про доходи та майновий стан та відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (надалі - Закон №1768-ІІІ)  відповідачці ОСОБА_1 призначено та виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї та допомогу на дітей одиноким матерям. Соціальна допомога була призначена відповідно до п.20 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 року №250, строком на 6 місяців - з 01.12.2019 по 31.05.2020.
Для продовження виплати вищезазначених видів допомоги відповідачці необхідно було би звернутися повторно до позивача   із заявою та відповідним пакетом документів. 
Однак, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» було встановлено, що строк виплати, в тому числі і допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до відповідача.
Враховуючи норми вищезазначеної постанови, відповідачці було продовжено виплату допомоги, починаючи з 01.06.2020 по 31.07.2020. 
Згідно із п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» було встановлено, що з 1 липня 2020 р. призначення і виплата, в тому числі і допомоги на дітей одиноким матерям, особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 p., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги у липні - серпні 2020 p., призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року, але з урахуванням змін, які були внесені до порядку призначення та визначення права на отримання допомоги.
Позивач вказує, що оскільки виплата  державної допомоги закінчилась у   травні 2020 року, для подальшого призначення і виплати відповідач  повинна була звернутися до Департаменту із відповідною заявою та декларацією про доходи у липні - серпні 2020 року. Проте, ОСОБА_1 не зверталась із такою заявою.
Враховуючи п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», позивачем було здійснено перерахунок розміру допомоги, в результаті якого було виявлено, що відповідачем не підтверджено право на отримання допомоги з 01.07.2020. В такому випадку позивачу необхідно було визначити обсяг коштів, який підлягає поверненню, визначити строки повернення коштів та повідомити отримувача допомоги.
Сума переплати бюджетних коштів становить 5450,63 грн (виплата за липень місяць 2020 року) як кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 3 692,35 грн допомоги на дитину, як одинокій матері.
На підставі зазначеного та відповідно до вимог ст.1212 ЦК України позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 5450,63 гривень надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, 3692,35 гривень допомоги на дитину, як одинокій матері, та судові витрати.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із даним рішенням суду, Департамент соціальної політики Луцької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, зробивши посилання на ст. 58 Конституцію України та рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України", дійшов  помилкового висновку, що з боку відповідача не було допущено жодних умисних дій, спрямованих на безпідставне набуття коштів даних видів державної соціальної допомоги. Суд не звернув увагу на те, що 22.07.2020 прийнято Постанову КМУ  №632, в якій зазначено, що з 01 липня 2020 року призначення та виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, особам, у яких закінчився термін таких виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами. А тому, оскільки виплата відповідачці закінчилась у травні 2020 року, вона повинна була звернутися до  Департаменту із відповідною заявою та декларацією про доходи у липні - серпні 2020 року. Проте, відповідач з такою заявою не зверталась, у зв`язку з чим їй було надміру виплачені кошти.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного письмового провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачкою не було допущено жодних умисних дій, спрямованих на безпідставне набуття коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дитину, як одинокій матері. Отже, ОСОБА_1 на законних підставах отримала такі види допомоги за липень 2020 року.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно  зі змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 ,  поданої 11 грудня 2019 року,  про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, їй  була призначена і виплачувалася допомога як малозабезпеченій сім`ї та допомога на дитину як одинокій матері на період з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2020 року.
На підставі положень Постанови КМУ № 264 від 08 квітня 2020 року продовжено виплату ОСОБА_1 державної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги на дитину як одинокій матері - до 31 липня 2020 року.
У липні 2020 року Департаментом соціальної політики Луцької міської ради було виплачено ОСОБА_1 5 450,63 гривень державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 3 692,35 гривень допомоги на дитину, як одинокій матері.
Відповідно до положень Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року на всій території України встановлено карантин  до 31 липня 2020 року.
Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава (стаття 1 Конституції України).
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин): строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення).
Орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги  на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів.
Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги. 
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 1 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одиноким матерям особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 року, призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Проаналізувавши викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що пункти 35-2 Порядку №1751, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №632 від 22.07.2020, погіршує становище відповідачки, оскільки позбавляє її права на допомогу, а тому відповідно до статті 58 Конституції України не застосовує його до спірних правовідносин.
Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
Суд першої інстанції також вірно покликався на  практику Європейського суду з прав людини  і  вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що грошові кошти на загальну суму у розмірі  9142,98 грн, які отримані відповідачкою, є такими, що безпідставно нею набуті, а тому вказані кошти підлягають поверненню відповідно до закону.
Однак, у даній справі відсутні докази того, що Департамент звертався в липні-серпні 2020 року до ОСОБА_1 з приводу роз`яснення їй положень нового законодавства щодо необхідності надання нею нового пакету документів для підтвердження виплати допомоги за спірний період - липень 2020 року, оскільки зміни внесені 22 липня 2020 року, а допомоги вже були призначені та виплачені  за період з 01.07.20 по 31.07.2020.  Крім того,  в матеріалах справи відсутня інформація про те, що надане  до позовної заяви повідомлення про повернення надміру виплачених коштів від 07.12.2020 року, адресоване ОСОБА_1 , було позивачем надіслане відповідачці та що вона його отримала.
Таким чином, вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що не встановлено факту недобросовісності в діях чи бездіяльності  набувача ОСОБА_1   при отриманні коштів за липень 2020 року у розмірах: 5 450,63 гривень  державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 3 692,35 гривень допомоги на дитину.  
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду стосовно застосування норм матеріального права, які судом першої інстанції визначено правильно, з урахуванням усіх обставин, які мають значення для справи, та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі, а тому підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
                                            
                                            П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  Департаменту соціальної політики Луцької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2023 року у даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 07 серпня 2023 року.

Головуючий

Судді