Ухвала 
26 липня 2023 року
місто Київ
справа № 359/5044/21
провадження № 61-10853ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Золочівської сільської ради про визнання права власності на частку в домоволодінні за набувальною давністю,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, просив визнати за ним право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року, у позові відмовлено.
Заявник неодноразово звертався з касаційною скаргою на зазначені судові рішення до Верховного Суду.
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року визнано неподаною та повернуто заявникові (провадження № 61-11946ск22), оскільки в касаційній скарзі не зазначені передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України ЦПК України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
У січні 2023 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними, тому заявнику запропоновано подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску, визначити та доплатити судовий збір за подання касаційної скарги і надати документ, що підтверджує його сплату.
Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року повернуто заявникові (провадження 
№ 61-1232ск23), оскільки недоліки усунуто частково, не подано до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та належних доказів поважності причин його пропуску.
У квітні 2023 року ОСОБА_1 втретє звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2023 року (провадження 
№ 61-5027ск23) відмовлено у відкритті касаційного провадження за згаданою касаційною скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки касаційна скарга подана у малозначній справі.
У травні 2023 року ОСОБА_1 вчетверте звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2023 року (провадження 
№ 61-6636ск23) відмовлено у відкритті касаційного провадження за згаданою касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
01 червня 2023 року ОСОБА_1 вп`яте звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року (провадження 
№ 61-8168ск23) зазначену касаційну скаргу залишено без розгляду на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України. Суд касаційної інстанції визнав неодноразове подання ОСОБА_1 касаційної скарги на ті самі судові рішення зловживанням процесуальними правами.
21 червня 2023 року ОСОБА_1 також звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2023 року (провадження 
№ 61-9203ск23) зазначену касаційну скаргу залишено без розгляду на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України. Суд касаційної інстанції визнав неодноразове подання ОСОБА_1 касаційної скарги на ті самі судові рішення зловживанням процесуальними правами.
У липні 2023 року ОСОБА_1 знову звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року.
Зазначена касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
У цій справі ОСОБА_1 ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року, оскільки зазначені судові рішення ухвалено у малозначній справі, ухвалою Суду від 22 травня 2023 року заявнику відмовлено у відкритті касаційного провадження, оскільки є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, зазначене унеможливлює повторне звернення із касаційною скаргою тієї самої особи на те саме судове рішення, що визначено пунктом 2 частини другої статті 394 ЦПК України та яким керувався Суд у провадженні № 61-6636ск23, відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження.
Водночас заявник, звертаючись у подальшому двічі з касаційною скаргою на ті самі судові рішення, таким чином спонукаючи Верховний Суд до процесуальних дій, а саме відкриття касаційного провадження за його касаційною скаргою на судові рішення щодо яких є ухвала Суду про відмову у відкритті касаційного провадження, про що відомо ОСОБА_1 , як і наслідки неможливості повторного звернення з касаційною скаргою на ці саме рішення судів першої та апеляційної інстанцій, допустив зловживання процесуальними правами.
Така свідома процесуальна поведінка ОСОБА_1 є проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Золочівської сільської ради про визнання права власності на частку в домоволодінні за набувальною давністю недійсним вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                   В. В. Яремко