ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/720/23	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Дербі»
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року (головуючий суддя Хилько Л.І.) 
у справі  №340/720/23 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Дербі»
до Головного управління ДПС у Кіровоградській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Дербі» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.01.2023 про застосування адміністративних штрафів та інших санкцій №00002930704 на суму 1020,00 грн.; №00002920704 на суму 222559,90 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактична перевірка, яка відбулася у позивача і  за наслідком якої складено акт та прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, була проведена з підстав, що містяться в пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України. При цьому, контролюючий орган не навів жодних вказівок на фактичну та реально існуючу підставу для перевірки позивача, яка би кореспондувала універсальній нормі за пп.80.2.2 ПК України, а також  жодних конкретних відомостей щодо підстав для фактичної перевірки (чи це інформація про порушення позивачем вимог законодавства, чи це здійснення Відповідачем функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу тютюнових виробів, чи якісь інші приводи). Крім того, враховуючи положення п.52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, відповідач не міг застосовувати до позивача штрафні санкції за порушення п.85.2 ст.85 ПК України у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби. Стосовно застосування до позивача штрафних санкцій за порушення п.2 ст.3 Закону №265/95-ВР відповідач не спростовував та не заперечив наявність у позивача сформованих у паперовій чи електронній формі розрахункових документів за період з жовтня по листопад 2022 року, які за аргументами контролюючого органу, не враховувалися з формальних міркувань. Також, позивач звертав увагу, що формальна відсутність рядку 9 у фіскальному касовому чеку не змінює встановленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, а такий чек підтверджує виконання розрахункової операції. Позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування всіх необхідних обставин, що мали значення для прийняття таких рішень, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 19.01.2023 №00002930704.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд визнав безпідставними доводи позивача щодо процедурних порушень, допущених відповідачем під час призначення фактичної перевірки. По суті виявлених порушень суд виходив з того, що фактичною перевіркою позивача встановлено факт видачі розрахункових документів невстановленого зразка, а саме: відсутність у фіскальних чеках інформації щодо марок акцизного податку реалізованих алкогольних напоїв, що вказує на порушення вимог п.2 ст.3 Закону №265/95-ВР, оскільки інформація щодо серії та номеру МАП є обов`язковим реквізитом фіскального чеку. Встановивши, що відповідно до акту фактичної перевірки від 26.12.2022 №4724/11/11/РРО/23097657 відповідачем зафіксовано факт реалізації алкогольних напоїв з порушення вимог Закону №265/95-ВР на суму 222559,90 грн., суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 222559,90 грн., а тому податкове повідомлення-рішення від 19.01.2023 № 00002920704 є правомірним та не підлягає скасуванню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що порушення, зазначені в акті фактичної перевірки, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом, за минулий період, а не за період, у який проводилась фактична перевірка, а отже такий акт фактичної перевірки не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності. Позивач також вважає, що для притягнення його до відповідальності за п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР необхідним є встановлення факту проведення операції через РРО, який ревізори не встановили, оскільки самим контролюючим органом в акті зазначено, що при здійсненні контрольної розрахункової операції ТОВ «Торговий Дім Дербі» забезпечено надання розрахункового документу встановленої форми та змісту. Водночас позивач переконаний, що навіть формальна відсутність рядку 9 у фіскальному касовому чеку не змінює вставленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, а згаданий чек підтверджує виконання розрахункової операції. До того ж рядок 9 фіскального чека є по суті інформацією, що конкретизує операцію з купівлі-продажу конкретних товарів, а саме – алкогольних напоїв, що у випадках, визначених законом маркуються марками акцизного податку.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду в його оскаржуваній частині без змін як законне та обґрунтоване. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (ч.5 ст.308 КАС України).
Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем в частині незадоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій частині позову. 
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, тому  судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не перевіряється.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в період з 22.12.2022 по 26.12.2022 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових  операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів, та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв  господарської одиниці ТОВ «Торговий Дім Дербі» - магазину, що розташований за адресою  Кіровоградська область, Маловисківський район, смт. Смоліно, вул. Козакова, 43. За результатами проведеної фактичної перевірки складений акт №4724/11/11/РРО/23097657 від 26.12.2022.
Перевірка проведена  посадовими особами контролюючого органу на підставі наказу від 21.12.2022 №1520-п  і виданих направлень на перевірку від 22.12.2022 № 2589, 2590 в присутності директора ТОВ «Торговий Дім Дербі», якому до початку перевірки особами, що проводили перевірку, пред`явлено службові посвідчення та направлення на перевірку, а також вручена копія наказу від 21.12.2022 № 1520-п  про проведення фактичні перевірки. 
Директор товариства відмовився від надання копій документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, згідно запиту про надання документів від 22.12.2022, а також відмовився від ознайомлення, підписання та отримання акта фактичної перевірки від 26.12.2022, про що  посадовими особами складені відповідні акти від 26.12.2022 (а.с.39, 40). 
Як зафіксовано в акті перевірки, перевіркою встановлено порушення:
п.2 ст.3  Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг», суть якого полягає у проведенні розрахункових  операцій через РРО та видача розрахункових документів не встановленої форми, а саме: вибірковою перевіркою (додаток №1) виявлено фіскальні чеки, згідно бази даних «СОД РРО», з продажу підакцизних товарів, у яких відсутні обов`язкові реквізити – марка акцизного податку. Загальна сума розрахункових операцій, проведених через реєстратор розрахункових операцій, з видачою розрахункових документів не встановленої форми, складає 22255,90 грн.
п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, а саме: ненадання на запит контролюючого органу документів, що належать або пов`язані з проведенням перевірки. 
Для підтвердження або спростовування висновку  про відсутність в розрахункових документах реквізитів марок акцизного податку, посадовими особами, що проводили перевірку, надано запит про надання документів - контрольних стрічок за період з жовтня по листопад 2022 року, проте на час складення акту і вручення акту перевірки 26.12.2022 відповіді на запит не отримано.
До акту перевірки долучені: акт закупки та чек, опис коштів та х-звіти, запит, додаток №1 (а.с.46-53). 
На підставі акту фактичної перевірки №4724/11/11/РРО/23097657 від 26.12.2022 відповідачем винесені  податкові повідомлення-рішення:
від 19.01.2023 №00002930704 про застосування штрафних санкцій  на підставі п.121.1 ст.121 ПК України в сумі 1020,00 грн. за порушення п.85.2 ст.85 ПК України;
від 19.01.2023 №00002920704 про застосування штрафних санкцій  на підставі п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг» в сумі 222559,90 грн. за порушення п.2 ст.3  цього ж Закону. 
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає за необхідне зазначити таке. 
Як вбачається з позовної заяви,  позивач в якості обґрунтування позовних вимог посилався   на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення  фактичної перевірки, вказуючи при цьому на те, що наказ від 21.12.2022 № 1520-п в частині опису підстав для проведення контрольного заходу містить лише посилання на норми Податкового кодексу України – ст.19-1, 20, 75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України. Контролюючий орган не наводить жодних вказівок на фактичну та реально існуючу підставу для перевірки, яка би кореспондувала універсальній нормі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, жодних конкретних відомостей щодо підстав для фактичної перевірки (чи це інформація про порушення позивачем вимог законодавства, чи це здійснення відповідачем функцій, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу тютюнових виробів, чи якісь інші приводи). 
За твердженням позивача безпідставність і необґрунтованість фактичної перевірки є доказом протиправності прийнятих за її наслідком податкових повідомлень-рішень. 
Суд першої інстанції, приймаючи рішення по суті заявлених вимог, дослідив питання дотримання контролюючим органом в спірному випадку вимог чинного законодавства щодо визначеної процедури  та встановленої пп.80.2.2 п.80.2 ст80 ПК України  підстави для проведення фактичної перевірки.   
Відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:  у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
Виходячи з наведеної норми, судом першої інстанції правильно зазначено, що чинним законодавством закріплена обов`язкова наявність у контролюючого органу та/або отримання ним в установленому законодавством порядку відповідної інформації, визначеної пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України,  про можливі порушення платником податків, щодо якого здійснюється перевірка, вимог законодавства.
Наказ від 21.12.2022 № 1520-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «Торговий Дім Дербі», як вбачається із його змісту,  виданий контролюючим  органом із зазначенням в ньому в якості підстави призначення  перевірки пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), порядку розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а також, тимчасово, на період до припинення або скасування дії воєнного стану в Україні, під час  здійснення контролю за дотриманням платникам податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки). 
Судом першої інстанції встановлено, позивачем не спростовано, що виданню означеного вище наказу передував лист ДПС України від 07.12.2022 №15857/7/99-00-07-04-02-08 із детальною інформацією стосовно позивача, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Зокрема, за результатами аналізу фіскальних чеків із СОД РРО встановлено, що зазначений платник податків (ТОВ «Торговий Дім Дербі»), при здійсненні розрахункових операцій протягом жовтня 2022 року при реалізації алкогольних напоїв, що маркуються відповідними марками акцизного податку, у фіскальних чеках РРО не забезпечив відображення цифрового значення штрихового коду МАП на алкогольні напої. Також наведено відповідні приклади, що платник податків при здійсненні розрахункових операцій створював/друкував з подальшою видачою або без такої невідповідний розрахунковий документ.
Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що цей лист в розумінні пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України  є інформацією, яка дає підстави для проведення фактичної перевірки, а тому доводи позивача щодо процедурних порушень допущених відповідачем під час призначення фактичної перевірки правильно визнані судом першої інстанції безпідставними.
З приводу таких висновків суду першої інстанції позивач зазначає в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції формально надав оцінку доводам позивача щодо правомірності наказу на проведення фактичної перевірки, звертає увагу суду на те, що у відповідача були відсутні законні підстави для винесення наказу на проведення фактичної перевірки та послідуюче її проведення.
Зокрема, позивач вказує, що у розумінні пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України наявна у контролюючого органу або отримана ним в установленому законодавством порядку інформація щодо платника може бути підставою для призначення фактичної перевірки лише у разі, якщо вона містить про можливі, проте конкретні порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого  покладено на податкові органи. При цьому у наказі мають бути посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, а не тільки посилання на норми, що їх регулюють. 
При цьому позивач посилається на правову позицію, викладену, зокрема,  в постановах Верховного Суду від 8 вересня 2020 року (справа №640/21536/19), від 19 листопада 2020 року у справі №160/7971/19, від 17 грудня 2020 року (справа №520/12028/18), в яких Верховний Суд вказував про необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення. У вказаних справах зроблено висновок, що при здійсненні призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.
Суд апеляційної інстанції вважає неприйнятним посилання на висновки Верховного Суду у наведених вище постановах, оскільки ці  висновки стосуються підстав призначення фактичної перевірки, встановлених пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, в той же час в спірному випадку фактична перевірка призначена на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, яка не містить кількох  самостійних підстав для проведення фактичної перевірки, на відміну від пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.
Передумовою проведення фактичної перевірки на підставі п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України    є отримання або наявність інформації про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.
Верховний Суд у своїх постановах від 11 липня 2022 року у справі № 120/5728/20-а та від 21      грудня 2022 року у справі № 500/1331/21 звернув увагу на те, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту    81.1 статті 81 ПК України    щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.
Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.
Як вбачається з наказу від 21.12.2022 №1520-п, перевірка призначена на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст. 80 ПК України, отже, контролюючим органом обґрунтовано підстави для призначення перевірки, враховуючи також лист ДПС України від 07.12.2022 №15857/7/99-00-07-04-02-08 із детальною інформацією стосовно позивача, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Суд апеляційної інстанції не приймає  інші наведені в апеляційній скарзі доводи щодо недотримання вимог чинного законодавства при проведенні фактичної перевірки позивача, а саме: що використання податкової інформації та документів, в тому числі, даних СОД РРО за минулі періоди передбачені виключно під час проведення документальних і камеральних перевірок.  
Суд апеляційної інстанції зазначає, що наведені позивачем з цього приводу доводи не визначались позивачем в  якості підстав позову, тому відповідно до ч.5 ст.308 КАС України судом апеляційної інстанції не розглядаються. В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що норми законодавства, які регулюють питання проведення фактичних перевірок, не місять жодних застережень або обмежень, про які зазначає позивач, зокрема, стосовно перевірки реквізитів розрахункових документів за періоди, що не охоплюються строком проведення фактичної перевірки. 
По суті виявленого контролюючим органом порушення, що став підставою для застосування до позивача штрафної санкції відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995  №265/95-ВР  у розмірі 222559,90 грн., суд апеляційної інстанції також погоджується з судом першої інстанції. 
Відповідно до п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
За позицією позивача, вказана норма не передбачає відповідальності за роздрукування та надання розрахункового документу невстановленої форми. В спірному випадку перевіркою встановлено, що в період жовтень - листопад 2022 року розрахункові документи роздруковувались та надавались покупцям, фактів проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів, непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій чи невидачу  відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, не встановлено. 
Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи помилковими. 
За визначенням в ст.2 Закону № 265/95-ВР розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Відповідно до  п.2 ст. 3 вказаного Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.
Статтею 8 Закону № 265/95-ВР передбачено, що форма, зміст та порядок ведення розрахункових документів, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій при здійсненні операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Національним банком України.
Наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016 №13, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 р. за № 220/28350, затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів.
Відповідно до п.3 розділу I  Положення №13 установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів / електронних розрахункових документів.
У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.
Пунктом 2 розділу 2 Положення № 13 визначено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги), зокрема, фіскальний касовий чек на товари (послуги) має містити цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).
Таким чином, відсутність реквізитів марок акцизного податку у фіскальних касових чеках при продажу алкогольних напоїв є свідченням створення суб`єктом господарювання невідповідних розрахункових документів. 
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що проведення розрахункової операції через РРО без видачі розрахункового документа встановленої форми та змісту тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції, передбаченої п.1 ч.17 Закону №265/95-ВР.
З огляду на виявлений і зафіксований в акті фактичної перевірки від 26.12.2022 №4724/11/11/РРО/23097657 факт реалізації позивачем алкогольних напоїв з порушення вимог Закону №265/95-ВР на суму 222559,90 грн., суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про правомірність застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції в розмірі 222559,90 грн., тому податкове повідомлення-рішення від 19.01.2023 № 00002920704 є правомірним та не підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Дербі» залишити без задоволення.  
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у справі №340/720/23 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко