П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
———————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 522/13861/23	

Категорія: 1080100000          Головуючий в 1 інстанції: Науменко А.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 20.07.2023р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:
головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.
при секретарі – Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,
В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2023 року Головне управління Державної міграційної служби (далі – ГУ ДМС) України в Одеській області звернулося до суду із позовом до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання на шість місяців, по 23 січня 2024 року. громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував про те, що на даний час неможливо забезпечити примусове видворення громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), у зв`язку з тим, що Одеським окружним адміністративним судом 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі №420/15065/23 за позовною заявою громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та остаточне рішення по справі судом не прийнято.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд продовжити строк затримання на шість місяців, по 23 січня 2024 року, громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Справу розглянуто за правилами п.11 ч.6 ст.12 КАС України  у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України задоволено.
Продовжено строк затримання на шість місяців по 23 січня 2024 року громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Рішення суду звернуто до негайного виконання.
В апеляційній скарзі громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ставиться питання про скасування судового рішення в частині продовження строку затримання апелянта, в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Звільнити на поруку Мусульманської релігійної громади у м. Одеса громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з покладанням на нього обов`язків: 
1)          прибувати до визначеної службової особи з періодичністю, установленою ГУ ДМС України в Одеській області;
2)          не відлучатися з населеного пункту, в якому іноземець або особа без громадянства тимчасово перебуває, без дозволу визначеної службової особи;
3)          невідкладно повідомляти визначену службову особу про зміну свого місця проживання.
Доводи апеляційної скарги:
-          відповідач на момент розгляду справи в суді першої інстанції по справі №522/1788/23 акцентував увагу, що був позбавлений можливості захистити свої права належним чином та оскаржити рішення про примусове повернення. Також, вказував, що він жодним чином не здійснював перешкод та не відмовлявся співпрацювати з міграційним органом, тобто не ухилявся від виконання рішення позивача, навіть у тому, що для виїзду необхідно мати паспортний документ. Пояснював, що в нього є реальні підстави для побоювань та загрози щодо повернення до Туркменістану, та зазначав додатково, що він має сім`ю та сина в Україні, що підтверджується відповідними документами;
-          суд першої інстанції залишив поза увагою те, що рішенням Тарутинського районного суду по справі №514/217/23 від 22 березня 2023 року ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) підтвердив батьківство;
-          суд першої інстанції не врахував те, що відповідач подав документи про вчинення кримінального правопорушення щодо факту викрадення його паспорту, документів та грошей, за яким відкрито кримінальне провадження №12023164480000231 від 21 квітня 2023 року;
-          у апелянта наявні документи, що ідентифікують його як іноземця, а саме: сертифікат на повернення, виданий Посольством Туркменістану в Україні серії НОМЕР_1 від 26 травня 2023 року та довідка про звернення за міжнародним захистом в Україні №014061 від 26 травня 2023 року. Тобто, наразі апелянт є особою, яка повністю ідентифікована, та таким, що у відповідності до вимог п.3 ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового захисту в Україні" від 08 липня 2011 року №3671-VI, перебуває в Україні на законних підставах (далі – Закон №3671-VІ);
-          суд першої інстанції не врахував долучене до матеріалів справи подання Мусульманської релігійної громади у м. Одеса щодо передачі на поруки ОСОБА_1 до вирішення питання по його заяві про надання міжнародного захисту в Україні, відповідно п.3 ч.1 ст. 289 КАС України.
У відзиві ГУ ДМС України в Одеській області на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:
Громадянин Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України у 2015 році легально, на підставі паспорта громадянина Туркменістану для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 терміном дії з 28 квітня 2011 року по 27 квітня 2021 року з метою навчання, був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_3 , з терміном дії з 21 серпня 2015 року по 15 жовтня 2018 року.
09 листопада 2022 року ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення №745 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відповідач отримав, що підтверджується розпискою від 09 листопада 2022 року та не оскаржував, проте у встановлений строк до 08 грудня 2022 року територію України не залишив.
23 січня 2023 року громадянин Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно виявлений працівниками ГУ ДМС України в Одеській області.
23 січня 2023 року ГУ ДМС в Одеській області складено протокол №МОД 000200 про адміністративне затримання громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
23 січня 2023 року ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2023 року по справі №522/1788/23 задоволено позовні вимоги ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. 
Затримано громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 23 липня 2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року по справі №522/1788/23 апеляційну скаргу адвоката Пасс К.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 – залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2023 року – без змін. 
Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пасс К.М., на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі №522/1788/23 за позовом ГУ ДМС України в Одеській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України – повернуто особі, яка її подала. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 01 лютого 2023 року по справі №522/1789/23 задоволено позовні вимоги ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), про примусове видворення за межі території України.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року по справі №522/1789/23 апеляційну скаргу громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) задоволено.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року скасовано.
Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ГУ ДМС України в Одеській області відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДМС України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі №522/1789/23 за позовом ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Республіки Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення за межі території України.
ГУ ДМС України в Одеській області за вих. №5100.5.7-598/51.3-23 від 23 січня 2023 року звернулось до Посольства Республіки Туркменістан з проханням щодо забезпечення ідентифікації особи, яка представилась громадянином Республіки Туркменістану на установчі дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердження або спростування громадянства, а у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Республіки Туркменістан, без плати консульського збору.
ГУ ДМС України в Одеській області за вих. №5100.5.7-5694/51.3-23 від 17 травня 2023 року повторно звернулось до посольства Республіки Туркменістан з проханням щодо забезпечення ідентифікації особи, яка представилась громадянином Республіки Туркменістану на установчі дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердження або спростування громадянства, а у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Республіки Туркменістан, без плати консульського збору.
Територіальний орган в особі ГУ ДМС в Одеській області 05 липня 2023 року отримала з Посольства Республіки Туркменістан сертифікат на повернення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії та номеру НОМЕР_1 , терміном дії з 26 травня 2023 року по 25 травня 2024 року.
Окрім того, Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області видана ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідка за №014061 про звернення за захистом в Україні, терміном дії з 26 травня 2023 року по 18 липня 2023 року. 
ГУ ДМС України в Одеській області 02 червня 2023 року за №106 повідомлено громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про відхилення скарги на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Не погоджуючись з рішенням про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, громадянин Туркменістану ОСОБА_3 26 червня 2023 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу №60 від 24 березня 2023 року про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та визнання протиправним та скасування рішення ДМС України №05-23 від 25 травня 2023 року про відхилення скарги на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час неможливо забезпечити примусове видворення громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), у зв`язку з тим, що Одеським окружним адміністративним судом 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі №420/15065/23 за позовною заявою громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та остаточне рішення по справі судом не прийнято.
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно із приписами ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3773-VI від 22 вересня 2011 року (далі – Закон №3773-VI).
Частиною 1 ст. 30 Закону №3773-VI встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Відповідно ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Частина 11 ст. 289 КАС України передбачає, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Як вбачається з вимог позовної заяви, ГУ ДМС України в Одеській області звернулося до суду з позовом щодо продовження строку затримання на шість місяців, по 23 січня 2024 року, громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
При цьому в тексті позовної заяви ГУ ДМС України в Одеській області вказало в якості підстави для продовження строку затримання – відсутність остаточного судового рішення за заявою про визнання, чи відмову у визнанні, громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, що є окремою підставою, визначеною ч.11 ст. 289 КАС України, для звернення до суду з позовом для продовження строку затримання.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 9 КАС України – суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Колегія суддів вважає, що в даній справі у суду першої інстанції були відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог за зверненням з позовом суб`єкта владних повноважень. Колегія суддів констатує, що в даному випадку, такий вихід за межі позовних вимог призвів до погіршення правового становища позивача.
Так, ч.ч.12, 13 ст. 289 КАС України встановлюють, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Тобто, вказаною ст. 289 КАС України визначено виключні підстави для продовження строку затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.
Разом з тим, колегія суддів вказує про те, що матеріали справи не містять докази відсутності співпраці з боку відповідача під час процедури його ідентифікації.
Окрім того, в матеріалах справи містяться документи, що ідентифікують ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) як іноземця, а саме: сертифікат на повернення, виданий посольством Туркменістану в Україні серії НОМЕР_1 від 26 травня 2023 року, а також довідка про звернення за міжнародним захистом в Україні №014061 від 26 травня 2023 року.
Відповідно п.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, що потребують додаткового захисту в Україні" від 08 липня 2011 року №3671-VI (далі – Закон 3671-VI) додатковий захист – форма захисту, що надається в Україні на індивідуальній основі іноземцям та особам без громадянства, які прибули в Україну або перебувають в Україні і не можуть або не бажають повернутися в країну громадянської належності або країну попереднього постійного проживання внаслідок обставин, зазначених у п.13 ч.1 цієї статті.
Частиною 1 ст. 7 Закону №3671-VI оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, проводиться на підставі заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Згідно п.2.2 Наказу МВС від 07 вересня 2011 року №649 "Про затвердження Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту" (далі – Правила №649) рішення щодо прийняття заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту приймається територіальним органом ДМС протягом робочого дня, в який до нього звернулась відповідна особа.
Пунктом 2.4 Правил №649 передбачено, що у разі наявності передбачених Законом підстав територіальний орган ДМС ухвалює рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, яке оформлюється наказом.
Відповідно п.2.5 Правил №649, у разі використання заявником права на оскарження рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, територіальний орган ДМС видає такому заявникові під підпис довідку про звернення за захистом в Україні, про що заносить відповідні відомості до журналу реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні
Довідка видається строком на три місяці з подальшим тримісячним продовженням строку її дії на весь час розгляду скарги.
Довідка про звернення за захистом в Україні – документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України (п.3 ст. 1 Закону №3671-VІ).
Як вбачається з матеріалів справи, Одеським окружним адміністративним судом 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі №420/15065/23 за позовною заявою громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та остаточне рішення по справі судом не прийнято.
Таким чином, згідно вимог п.2.5 Правил №649 довідка про звернення за міжнародним захистом в Україні №014061 від 26 травня 2023 року є чинною до дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №420/15065/23, яка на даний час перебуває на розгляді в Одеському окружному адміністративному суді.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводом представника апелянта про те, що наразі громадянин Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) є особою, яка повністю ідентифікована, та таким, що, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 1 Закону №3671-VІ, перебуває на законних підставах в Україні, а тому відсутні підстави для задоволення позову ГУ ДМС України в Одеській області про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. 
Відповідно, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову ГУ ДМС України в Одеській області.
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити ГУ ДМС України в Одеській області у задоволенні позову.
Згідно з ч.4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 272, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року скасувати.
Ухвалити у справі нове рішенні, яким відмовити Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області у задоволенні позову до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.