ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

08 червня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 728/601/22
Головуючий у першій інстанції – Роздайбіда О. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/265/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.    
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.  
секретар: Поклад Д.В.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської  
області
третя особа: ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Роздайбіди О.В. від 25 жовтня 2022 року, місце ухвалення рішення м.Бахмач, дата складання повного тексту рішення 27 жовтня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

                      В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування вимог заявленого позову позивач вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить: садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,68 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, для ведення особистого підсобного господарства, легковий автомобіль Волга Газ 24-10. Позивач зазначала, що вона звернулась до Бахмацької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за законом, однак їй було відмовлено у відкритті спадкової справи, у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. За доводами позивача, на момент смерті своєї матері вона вважалась її повнолітньою непрацездатною донькою, особою із інвалідністю 3 (третьої) групи, у зв`язку з чим позивач має право на обов`язкову частку у спадщині. Позивач вказувала, що у померлої ОСОБА_3 є рідний син ОСОБА_4 , на користь якого 22.01.2017 року ОСОБА_3 було складено заповіт, проте, спадкова справа за даним заповітом після смерті ОСОБА_3 не заводилась. Позивач зазначала, що вона не змогла у встановлений строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із загостренням проблем зі здоров`ям, а також у зв`язку із необхідністю дотримання карантинних заходів. Вищевикладені обставини ОСОБА_1 вважає  поважними  та  просить  визначити  їй  додатковий строк 3  місяці з дня   набрання    законної   сили    рішенням   у  даній  справі,  для  подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.10.2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 25.10.2022 року, та ухвалити нове рішення про задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 25.10.2022 року є незаконним, безпідставним, ухваленим із порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, судом не досліджені докази, наявні в матеріалах справи, їм не надана правова оцінка, і суд першої інстанції не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що складений за життя ОСОБА_3 заповіт на користь її сина ОСОБА_4 наразі оскаржується в судовому порядку, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, при цьому, ОСОБА_4 був зареєстрований на день смерті матері разом із нею, але фактично за данною адресою не проживав. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 28.04.2021 року у справі №204/2707/19, провадження №61-15380св20, апелянт стверджує, що державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. За вказаних обставин, апелянт вважає, що ОСОБА_4 пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим право на спадкування за законом одержує позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері. За доводами апелянта, після смерті матері у неї погіршився стан здоров`я, вона була вимушена проходити курс лікування, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, проте, суд першої інстанції належної оцінки даним доказам не надав. Апелянт також стверджує, що вона, як особа, яка має хронічні захворювання, була вимушена дотримуватись карантинних обмежень, у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби, що унеможливлювало подати заяву про прийняття спадщини. Апелянт також звертає увагу, що суд першої інстанції, не зважаючи на клопотання позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із участю представника позивача в іншому судовому засіданні, закрив підготовче провадження у справі, і призначив справу до розгляду по суті. В подальшому, суд першої інстанції не прийняв до уваги подане апелянтом клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із воєнним станом, та розглянув справу по суті, і ухвалив рішення по справі. При цьому, аналогічна заява третьої особи по справі ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, судом першої інстанції була задоволена. Апелянт вказує, що ухваливши, за клопотанням представника третьої особи, викликати в судове засідання свідків, суд першої інстанції прийняв рішення по суті вимог позову, за відсутності показань свідків, що свідчить про упередженість суду першої інстанції. 

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, третя особа ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кухта В.Б. просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 25.10.2022 року.
В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , представник відповідача Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Від позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Марченка М.М. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с.263, том 1). Згідно положень ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серії НОМЕР_1 , виданим повторно Бахмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 05.11.2021 року (а.с.8, том 1).
Як вбачається із копії довідки Бахмацькою міської ради від 01.10.2021 року №394 (а.с.9, том 1), за життя ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 (до зміни прізвища - ОСОБА_5 ) є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб (а.с.12,13, том 1)
Листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 28.12.2021 року (а.с.15, том 1), позивачу було відмовлено у відкритті спадкової справи, у зв`язку із пропуском встановленого строку на прийняття спадщини. Як вбачається з копії вищевказаного листа від 28.12.2021 року, після смерті ОСОБА_3 спадщину ніхто не прийняв.
Як вбачається із копії довідки Серії 12 АББ №789610 від 27.10.2021 року (а.с.18, том 1), позивач є особою із інвалідністю третьої групи, інвалідність встановлена на строк до 01.11.2022 року. 
Син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серії НОМЕР_2 , виданим повторно Бахмацький відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), 09.11.2021 року (а.с.19, том 1).
Згідно копії довідки Бахмацької міської ради Чернігівської області № 439 від 19.11.2021 року (а.с.20, том 1), на день смерті ОСОБА_3 , разом з нею був зареєстрований, але не проживав ОСОБА_4 .
Відповідно до копії Витягу зі спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори), № витягу: 67626164 від 04.12.2021 року (а.с.21, том 1), ОСОБА_3 склала посвідчений 22.01.2017 року заповіт, який станом на дату отримання витягу є чинним. 
Згідно копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № витягу: 67626193 від 04.12.2021 року (а.с.22, том 1), інформація щодо відкриття спадкових справ після смерті ОСОБА_3 та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину - відсутня. 
Як вбачається із листа Бахмацької державної нотаріальної контори № 438 01-16 від 08.07.2022 року (а.с.37, том 1), спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 була відкрита 15.09.2021 року за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Як вбачається із оскаржуваного рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.10.2022 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції, із врахуванням правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду: від 04.03.2020 року у справі №640/8507/17, провадження № 61-28865св18, від 04.06.2020 року у справі № 601/1157/19, провадження № 61-4901св20, від 02.04.2020 року у справі №420/23/18, провадження № 61-1883св19, виходив із тих обставин, що позивач не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини, шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування. При цьому, копії медичної карти позивача про хворобу у жовтні 2019 року, також не були прийняті до уваги судом першої інстанції, як докази поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на той час з моменту смерті спадкодавця пройшло більше, ніж шість місяців. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропуску нею шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є поважними, та такими, що не залежали від її волі, не є непереборними та такими, що створювали для неї істотні труднощі для подання нотаріусу протягом шести місяців заяви про прийняття спадщини. 

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.10.2022 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.       

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
     
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.1, ч. 3 статті 13 ЦПК України ).
Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.2, п.4 ч.3 статті 175 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 статті 48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем, як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.  

Згідно ч.2 статті 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ч.3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 03.10.2018 року у справі № 2516/1356/12-ц, провадження № 61-28938св18, від 15.01.2020 року у справі № 200/9984/16-ц, провадження № 61-11977св19, від 25.03.2020 року у справі № 140/871/16-ц, провадження № 61-38046св18, від 30.04.2020 року у справі № 352/382/18, провадження № 61-40424св18, від 30.09.2020 року у справі № 361/1953/18, провадження № 61-16095св19, від 07.10.2020 року у справі № 234/17511/19, провадження № 61-8215св20, від 10.02.2021 року у справі № 619/2796/19-ц, провадження № 61-16575св20, від 21.07.2022 року у справі № 662/2401/20, провадження № 61-17108св21.
Отже, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої  статті 1272 ЦК України, суду з метою встановлення кола спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, необхідно, у тому числі, перевіряти наявність заведеної нотаріусом спадкової справи.
Саме в межах розгляду позову, пред`явленого до спадкоємця, який прийняв спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, і має доводити поважність причин пропуску строку - необізнаність про існування заповіту на його користь, а також обґрунтовувати послідовність своїх дій та поведінки як спадкоємця за заповітом.
Виходячи із аналізу статті 1251 ЦК України, територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування, є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.
При зверненні спадкоємця у зв`язку із відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, а при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково, окрім зазначеного, перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Встановлення вказаних обставин має істотне значення для формування належного суб`єктного складу учасників справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц, провадження №14-61цс18, зроблено наступний висновок: ”… Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному  ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження”.

Звертаючись  до  суду  із  позовом  про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 зазначила відповідачем по справі Бахмацьку міську раду Ніжинського району Чернігівської області. Ухвалою суду першої інстанції від 04.08.2022 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, було залучено ОСОБА_2 .
Відповідно до копії Витягу зі спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори), № витягу: 67626164 від 04.12.2021 року (а.с.21, том 1), ОСОБА_3 склала посвідчений 22.01.2017 року заповіт, який станом на дату отримання витягу є чинним. 
Як вбачається із листа Бахмацької державної нотаріальної контори № 438 01-16 від 08.07.2022 року (а.с.37, том 1), спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 була відкрита 15.09.2021 року за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що встановивши, що після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулись ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що саме до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 мають бути пред`явлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі вищенаведеного, Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської області, як орган місцевого самоврядування, не є належним відповідачем у даній справі. При цьому, ОСОБА_2 залучено судом до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, тобто, ОСОБА_2 не залучений до участі у даній справі у належному процесуальному статусі. 

При  цьому,  визначення  предмета,  підстав  позову  та  відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу (стаття 13 ЦПК України). Установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи. Отже, за приписами Закону, позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.
За змістом норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі, як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Приписами статті 51 ЦПК України, яка регламентує залучення до участі у справі співвідповідача, заміну неналежного відповідача, не передбачено залучення до участі у справі співвідповідача, заміну неналежного відповідача на стадії апеляційного розгляду справи. 

Відповідно до приписів ч.4 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За даних обставин, виходячи із положень ч.4 статті 367, п.4 ч.3 статті 376 ЦПК України, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для ухвалення судового рішення про задоволення вимог заявленого позову у зв`язку з тим, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що узгоджуються із положеннями норм права, які регулюють спірні правовідносини, та фактичними обставинами справи, не можуть бути підставами для задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 позову. Позов у справі за відсутності належного відповідача, співвідповідача, не може бути вирішено по суті, відповідно до вимог Закону, незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався.     
Приписами статті 51 ЦПК України, яка регламентує залучення до участі у справі співвідповідача, заміну неналежного відповідача, не передбачено залучення до участі у справі співвідповідача, заміну неналежного відповідача на стадії апеляційного перегляду справи. 

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково. При цьому, рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.10.2022 року - змінити, виклавши мотиви та підстави відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в редакції даної постанови апеляційного суду. 
В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.10.2022 року, необхідно залишити без змін.  

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.3 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2022 року змінити, виклавши мотиви та підстави відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в редакції даної постанови апеляційного суду. 

В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2022 року, залишити без змін.  

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                           Судді: