ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2922/23                                                         Суддя першої інстанції: Клопот С.Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 липня 2023 року                                                                                      м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на проголошене о 13 годині 53 хвилині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи «Центр пробації» (далі - Відповідач, ДУ «Центр пробації») про:
- визнання протиправною бездіяльності ДУ «Центр пробацїї» в частині невжиття заходів щодо подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;
- зобов`язання ДУ «Центр пробації» подати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, з врахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 26 років 02 місяці 03 дні.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що в силу положень чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства вислуга років у пільговому обчисленні застосовується лише при визначенні розміру призначеної пенсії, а при для призначення має значення лише календарна вислуга років. Крім того, суд відхилив посилання ОСОБА_1 на постанови Верховного Суду у відповідній категорії справ, оскільки останні прийняті за іншого правового регулювання.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом залишено поза увагою, що право на пенсію за вислугою років не ставиться у залежність від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги, що підтверджується численною практикою Верховного Суду. Наголошує на тому, що судом не було у достатній мірі обґрунтовано оскаржуване рішення.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 22.06.2023.
У відзиві на апеляційну скаргу ДУ «Центр пробації» просить в її задоволенні відмовити та залишити без змін рішення суду першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд правильно підкреслив те, що зарахування пільгового стажу здійснюється лише для визначення розміру пенсії, а не при її призначенні. Зауважує на помилковості посилання Апелянта на ряд позицій Верховного Суду, оскільки вони прийняті за іншого правового регулювання спірних правовідносин. Крім іншого, зазначає, що у межах цього спору Відповідач не було допущено жодної протиправної бездіяльності щодо Позивача.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2023 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом ДУ «Центр пробації» від 26.12.2022 №733/к ОСОБА_1 звільнено зі служби за п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів (а.с. 10). У цьому ж наказі зазначено, що вислуга на день звільнення в календарному обчисленні становить 20 років 04 місяці 16 днів, у пільговому обчисленні - 26 років 02 місяці 03 дні.
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.01.2023 щодо направлення подання та інших документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 11) та адвокатського запиту від 30.01.2023 №73 з аналогічними вимогами (а.с. 12) ДУ «Центр пробації» листом від 14.02.2023 №31/27-ЗПІ/10/Ян-23 повідомила Позивача про відсутність підстав для направлення документів до територіального органу Пенсійного фонду України у зв`язку з тим, що календарна вислуга років ОСОБА_1 менша ніж встановлено п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 13).
Враховуючи встановлені вище обставини, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 1, 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1), а також постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Постанова №393), суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки пільговий стаж враховується лише при обчисленні розміру пенсії, у той час як при її призначенні особа має набути певну кількість календарної вислуги років, яка у спірному випадку повинна складати не менше 25 років.
З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Частиною 1 статті 17 Закону закріплено перелік періодів, які підлягають включенню до вислуги років особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.
Приписи ст. 17-1 Закону визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На реалізацію наведеної бланкетної норми 17.07.1992 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №393.
Пунктом 1 цієї Постанови також визначено перелік періодів, які підлягають включенню до вислуги років особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «з» статті 12 Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.
У первинній редакції пункт 3 Постанови №393 передбачав перелік періодів, що зараховують до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови на пільгових умовах.
Однак, як правильно підкреслив суд першої інстанції, у подальшому до зазначеної Постанови неодноразово вносилися зміни.
Так, постановою Уряду України від 16.02.2022 №119 Постанову №393 доповнено пунктом 2-1 наступного змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.», а також абзац 1 пункту 3 викладено у новій редакції: «До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах.».
Отже, реалізуючи надані Законом повноваження на визначення порядку обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, Кабінет Міністрів України з 19.02.2022 (дати набрання чинності постанови Уряду України від 16.02.2022 №119), передбачив можливість врахування пільгового періоду служби тільки для визначення розміру пенсії та закріпив, що обчислення календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, проводиться виключно згідно положень пунктів 1 та 2 Постанови №393.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вислуга років ОСОБА_1 , яка складає у календарному обчисленні 20 років 04 місяці 16 днів, не породжує в останньої права на призначення пенсії за п. «а» ст. 12 Закону, приписи якої встановлюють мінімальну календарну вислугу 25 років.
Посилання Апелянта на неврахування судом першої інстанції позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 колегія суддів вважає помилковим, оскільки вони були сформульовані за іншого правового регулювання, а тому не є релевантними до спірних правовідносин.
Суд апеляційної інстанції поряд з іншим зауважує, що за правилами п. 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.
У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
Аналіз змісту цієї норми, а також форми подання про призначення пенсії, що є додатком 2 до вказаного Порядку №3-1, свідчить, що передумовою для його направлення є підготовка уповноваженим структурним підрозділом (у спірному випадку ДУ «Центр пробації») необхідних документів для призначення пенсії. Разом з тим, встановивши факт відсутності в ОСОБА_1 необхідної для призначення пенсії вислуги років у календарному обчисленні, ДУ «Центр пробації» обґрунтовано вказала і на відсутність підстав для направлення відповідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Аналогічний за змістом висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 28.11.2018 у справі №537/1980/16-а, на яку посилається Позивач в апеляційній скарзі. 
У цьому рішенні Великої Палати Верховного Суду зазначено, зокрема, про те, уповноважені структурні підрозділи направляють до територіальних органів Пенсійного фонду України подання та необхідні для призначення пенсії документи виключно у разі встановлення цими органами правових підстав (наявності вислуги років або досягнення 45-річного віку на момент звільнення зі служби).
Водночас, як було неодноразово підкреслено вище, у межах цього спору ДУ «Центр пробації» не було встановлено наявності правових підстав для направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документів щодо призначення пенсії ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі ст. 12 Закону, що підтвердилося під час розгляду справи.
Судова колегія підкреслює, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Н.П. Бужак

                                                                                                    М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено 05 липня 2023 року.