ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2023 року                                                                                      Справа № 918/429/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. ,  суддя Коломис В.В. 

секретар судового засідання Олійник Т.М.
за участю представників сторін:
позивача : Кравчук Н.П. (в залі суду) - посвідчення АБ №006148 від 01.12.20 
відповідача 1: Гвоздецької О.В. (в залі суду) - довіреність 30.12.22 №2715/03-18/22
відповідача 2: не з`явився 
прокурора: Мельничук Л.О. (в залі суду) - посвідчення №071640, наказ від 16.08.22 №521к
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 10.07.23 суддею Андрійчук О.В. о 13:07 у м.Рівному, повний текст складено  10.07.23 у справі № 918/429/23 
за позовом керівника Сарненської окружної прокуратури в особі Західного офісу Держаудитслужби
до Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області 
до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 
про визнання недійсними рішення уповноваженої особи, договору та застосування наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.07.23 у справі №918/429/23 залишено без розгляду позов керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби до Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про визнання недійсними рішення уповноваженої особи, договору та застосування наслідків недійсності правочину.
Так, суд з посиланням на ст. ст. 2, 5, 8, 10, 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Закон України “Про публічні закупівлі”, п. 2 постанови КМ України від 01.08.2013 № 631 “Про затвердження Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами”, постанову КМ України від 20.04.2006 № 550 “Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами”, п. 3, 6, 7-1, 9 постанови КМ України від 08.08.2001 № 955 “Про затвердження Порядку планування заходів державного фінансового контролю органами державного фінансового контролю”,  наказ Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 № 23 "Про затвердження положень про офіси Держаудитслужби та їх підрозділи", постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №826/9672/17, від 29.08.2018 у справі № 816/2394/16, від 07.11.2018 у справі  № 820/8558/15, від 18.06.2021 у справі №927/491/19 вказав, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення Західним офісом Держаудитслужби державного фінансового контролю, виявлення у зв`язку з цим порушень та надання вимог щодо їх усунення учасникам спірних правовідносин. За таких обставин у Західного офісу Держаудитслужби право на звернення до суду в інтересах держави не виникло. Крім того, вказав, що розгляд справи, за наведених умов, може відбутися і без Західного офісу Держаудитслужби, що жодним чином не вплине на якість судового розгляду справи, навпаки, визначення прокурором Західного офісу Держаудитслужби, який не здійснював жодного фінансового контролю у спірних правовідносинах, має наслідком не з`ясування фактичних обставин справи та доказів, які мають бути зібрані, а суперечку між прокурором та позивачем щодо органу, уповноваженого на захист інтересів держави, що не сприяє такому захисту, ба більше, негативно впливає на репутацію вказаних державних органів. Також, зауважив, що вимогою прокурора є повернення сторонами оспорюваного правочину одержаного ними на його виконання, а не про стягнення в дохід держави, вказане є додатковим свідченням безпідставності визначення Держаудитслужби позивачем у справі. Разом з тим, суд зазначив, що  відбір об`єктів фінансового контролю здійснюється на підставі Концепції ризикорієнтованого відбору об`єктів контролю, схваленої протоколом засідання Методологічної ради Держфінінспекції України від 17.06.2014 № 3. Як стверджує Західний офіс Держаудитслужби, який є компетентним органом в сфері здійснення державного фінансового контролю, зважаючи на критерії обґрунтування доцільності проведення державного фінансового аудиту або ревізії на наступні періоди з урахуванням ризикорієнтованого відбору, проведення заходів державного фінансового контролю в Рокитнівській селищній раді не установлено. У суду відсутні підстави ставити під сумнів відповідне твердження позивача, оскільки саме до повноважень останнього віднесено вирішення вказаного питання і воно не є предметом судового розгляду.   
Крім того, на переконання суду прокурором не дотримано розумного строку для надання компетентному органу після отримання повідомлення можливості самостійно звернувся до суду з позовом в інтересах держави.
Не погодившись із прийнятою ухвалою, скаржник звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 10.07.2023 у справі № 918/429/23 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вказує, що ухвала господарського суду Рівненської області від 10.07.2023 у справі № 918/429/23 про залишення позову без розгляду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального права (ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 8, 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», ст. 16 ЦК України), та порушенням норм процесуального права (ст. ст. 53, 226, 236 ГПК України), що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280, ст. 312 ГПК України є підставою для скасування вказаної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, з посиланням на ст.ст. 3, 7 Закону України «Про публічні закупівлі», ст.ст. 8, 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016, постанови Верховного суду у справах №911/1497/18, № 912/2887/18, № 925/1276/19, лист прокуратури від 17.02.2023, лист Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області від 08.03.2023 за №131700-17/840-2023  зауважує, що законодавство у сфері публічних закупівель чітко визначає Держаудитслужбу як орган державної влади, уповноважений здійснювати контроль за дотриманням процедури закупівлі, від укладання відповідного договору і до його повного виконання. Відтак, на думку прокурора,  маючи відповідні можливості для здійснення заходів державного фінансового контролю, уповноважений орган надані йому повноваження не використав, що в даному випадку, свідчить про «не здійснення захисту», а також усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень, в даному випадку, Західного офісу Держаудитслужби, що і дало підстави для звернення з позовом Сарненській окружній прокуратурі в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби.
Крім того, з посиланням на ст.16 ЦК України, п. 2 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМУ № 43 від 03.02.2016, постанови ВС від 20.09.2018 по справах № 924/1237/17 та від 25.02.2021 № 912/9/20, вважає, що обраний прокурором спосіб захисту є ефективним та таким, який призведе до реального поновлення прав та інтересів держави.
Також, з посиланням на ст.ст. 5, 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», постанову Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 631, Порядок проведення Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами державного фінансового аудиту діяльності суб`єктів господарювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 252 від 27.03.2019  перевірка закупівлі на момент розгляду справи № 918/429/23 не проведена. Окрім того, Західним офісом Держаудитслужби не визначено, коли така перевірка проводитиметься та чи відбудеться взагалі. Даних щодо включення Рокитнівської селищної ради до плану проведення заходів державного фінансового контролю органом Держаудитслужби на даний час не надано.
Разом з тим, з посиланням на матеріали справи, постанову Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 13.02.2019 у справі №906/296/18 та від 07.12.2022 у справі №927/189/22 скаржник звертає увагу, що Західний офіс Держаудитслужби мав об`єктивно достатньо часу з метою або самостійного виявлення порушень під час проведення вказаної закупівлі та вжиття заходів фінансового контролю, або реагування на повідомлення окружної прокуратури, шляхом проведення державного фінансового аудиту або ревізії, в тому числі і включення до Плану проведення заходів державного фінансового контролю на II чи III квартал 2023 року. Проте зазначених заходів органом, що здійснює державний фінансовий контроль, здійснено не було. Зволікання з вжиттям заходів реагування на порушення вимог законодавства про публічні закупівлі при укладенні оспорюваного договору спричиняє негативні наслідки інтересам держави у вигляді нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, а тому вважає, що прокурор правомірно звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі органу Держаудитслужби.
Відзивів на апеляційну скаргу від позивача та відповідачів не надійшло, що в силу вимог ч.3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали.
В судове засідання з`явилися прокурор, представник позивача та відповідача 1 - Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області.
Представник відповідача 2 - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" не забезпечив явку свого представника у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, що підтверджується надісланням ухвали в його електронний кабінет.
Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представника відповідача 2, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали, а тому, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього, за наявними у справі доказами.
В судовому засіданні прокурор підтримала доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить  скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 10.07.2023 у справі № 918/429/23 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представники позивача та відповідача 1 заперечили проти доводів викладених в апеляційній скарзі та надали пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представників прокурора, позивача та відповідача 1, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
У травні 2023 року Керівник Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області та Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", у якому просить визнати недійсним рішення уповноваженої особи Рокитнівської селищної ради Кибукевич Марії Анатоліївни, оформлене протоколом від 21.12.2022, а також визнати недійсним договір № 79 від 21.12.2022, укладений між Рокитнівською селищною радою та Державним підприємством “Рокитнівське лісове господарство” (Державним спеціалізованим господарським підприємством “Ліси України”) і застосувати наслідки недійсності даного правочину.
Згідно із позовною заявою, прокурор в якості органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, вказав Західний офіс Державної аудиторської служби, мотивуючи це тим, що Держаудитслужба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю, зокрема при здійсненні державних закупівель, має право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та невиконанні підконтрольною установою вимог про усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави. Зважаючи на викладене, прокурором на адресу Західного офісу Держаудитслужби скеровано лист щодо вжиття заходів цивільно-правового характеру (у тому числі фінансового контролю) за виявленим фактом порушення, а у разі їх не вжиття - інформувати про причини такого стану. Водночас з листа Західного офісу Держаудитслужби, адресованого Сарненській окружній прокуратурі, вбачається, що контролюючий орган не проводив заходи контролю за фактами, викладеними у зверненні прокурора, та не вбачає підстав для їх проведення, оскільки спірна закупівля проведена без використання електронної системи, що не є процедурою закупівлі у розумінні Закону України “Про публічні закупівлі”, а тому не підпадає під критерії проведення моніторингу процедури закупівлі, а відтак викладена інформація буде врахована при формуванні переліку суб`єктів для проведення заходів державного фінансового контролю в частині перевірки закупівлі, замовником якої є Рокитнівська селищна рада. Отже, маючи відповідні правомочності для звернення до суду з цим позовом, уповноважений орган надані йому повноваження не використовує, а тому Сарненська окружна прокуратура вважає за необхідне захистити інтереси держави в особі Західного офісу Держаудитслужби шляхом звернення до суду із позовною заявою.
12.06.2023 від прокуратури надійшли додаткові письмові пояснення, в яких останній зазначає, що повідомлення Сарненською окружною прокуратурою про наявність ознак порушення законодавства у сфері публічних закупівель та той факт, що на момент такого повідомлення договір, укладений за результатами цієї закупівлі, був чинний, є достатньою підставою для прийняття рішення про початок моніторингу спірної закупівлі. Якщо Західним офісом Держаудитслужби стверджується, що таким органом не може проводитися моніторинг закупівлі, яка проведена без використання електронної системи закупівель, то є підстави для проведення перевірки відповідно до підп.1 п. 4 постанови КМ України від 01.03.2013 № 631. Однак ні на момент повідомлення окружною прокуратурою органу Держаудитслужби про виявлені порушення під час проведення спірної закупівлі, ні на момент подачі позову, ні на момент розгляду справи проведення державного фінансового аудиту або ревізії діяльності Рокитнівської селищної ради не заплановано та не здійснено. На підтвердження викладеної позиції прокурор посилається на висновки Верховного Суду,  викладені у постановах у справах № 924/1237/17, 826/9672/17, 924/1256/17, 906/296/18, 925/682/18, 909/545/18, №927/1058/21, № 918/1222/21 тощо. З огляду на викладене, Західний офіс Держаудитслужби, маючи широкий спектр повноважень щодо здійснення державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі, жодних заходів реагування щодо оскаржуваної закупівлі зокрема та фінансово-господарської діяльності Рокитнівської селищної ради в цілому не вжив.
Як зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.07.23 р. у справі №918/429/23 залишено без розгляду позов керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби до Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про визнання недійсними рішення уповноваженої особи, договору та застосування наслідків недійсності правочину.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 №  4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
Законом України від 02.06.2016 №  1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме, Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015.
Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
У справі, що переглядається, прокурор, звертаючись до суду з позовом відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру", частини 4 статті 56 ЦПК України, обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому полягає порушення інтересів держави, та визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Західний офіс Держаудитслужби.
У постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про публічні закупівлі" регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснює, в тому числі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері державного фінансового контролю, а саме Державна аудиторська служба України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні унормовано положеннями Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні" та Положення про Державну аудиторську службу України (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43). Статтею 2 цього Закону визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю, зокрема є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували в періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, за дотриманням законодавства про закупівлі.
Згідно зі статтею 5 Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні" контроль за дотриманням законодавства в сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі в порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції на час існування спірних правовідносин) рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: дані автоматичних індикаторів ризиків (1); інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель (2); повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель (3); виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель (4); інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю в сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону (5).
Відповідно до частини шостої статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи (частина п`ята статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі").
Якщо замовник не усунув визначене в висновку порушення, що призвело до невиконання ним вимог, передбачених цим Законом, а також висновок не оскаржено до суду, орган державного фінансового контролю після закінчення строку на оскарження до суду, визначеного в частині 10 цієї статті, за результатами моніторингу вчиняє дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства в сфері публічних закупівель (частина одинадцята статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі").
Органу державного фінансового контролю надається право, зокрема: порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, в судовому порядку стягувати в дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; накладати в випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях (пункти 8 - 10, 15 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні").
Як убачається із матеріалів справи, прокурором на адресу Західного офісу Держаудитслужби 17.02.2023 направлено лист у якому просить надати інформацію про вжиті заходи цивільно - правового характеру (у тому числі фінансового контролю) за вказаним фактом з метою усунення порушення вимог Лісового кодексу України та Особливостей.
З листа Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області від 08.03.2023 за № 131700-17/840-2023, адресованого Сарненській окружній прокуратурі, вбачається, що контролюючий орган не проводив заходи контролю за фактами, викладеними у зверненні прокурора, та не вбачає підстав для їх проведення, оскільки вищевказана закупівля проведена без використання електронної систем, що не є процедурою закупівлі в розумінні Закону України «Про публічні закупівлі», а отже не підпадає під критерії проведення моніторингу процедури закупівлі, а тому викладена інформація буде врахована при формуванні переліку суб`єктів для проведення заходів державного фінансового контролю в частині перевірки закупівлі UA-2022-12-21-004081-а, замовником якої є Рокитнівська селищна рада. 
Крім того, Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області зазначено, що викладена інформація буде врахована при формуванні переліку суб`єктів для проведення заходів державного фінансового контролю в частині перевірки закупівлі иА-2022-12-21-004081-а, замовником якої є Рокитнівська селищна рада, тобто фактично зробило висновок про відсутність порушень без проведення моніторингу закупівлі. (а.с. 78-79)
У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду, надаючи висновок щодо застосування приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру", вказала, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме, подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави тощо), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Колегія суддів зауважує, що маючи відповідні можливості для здійснення заходів державного фінансового контролю, уповноважений орган надані йому повноваження не використав, що в даному випадку, свідчить про «не здійснення захисту», а також усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень, в даному випадку, Західного офісу Держаудистлужби, що і дало підстави для звернення з позовом Сарненській окружній прокуратурі в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби.
При цьому доводи позивача - Західного офісу Держаудистлужби, викладені ним зокрема і в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, про те, що відбір об`єктів фінансового контролю здійснюється на підставі Концепції ризикорієнтованого відбору об`єктів контролю, схваленої протоколом засідання Методологічної ради Держфінінспекції України від 17.06.2014 № 3 та зважаючи на критерії обґрунтування доцільності проведення державного фінансового аудиту або ревізії на наступні періоди з урахуванням ризикорієнтованого відбору. 
Разом з тим, перевірка закупівлі на момент розгляду справи № 918/429/23 в суді апеляційної інстанції не проведена. Крім того, Західним офісом Держаудитслужби не визначено, коли така перевірка проводитиметься та чи відбудеться взагалі.
Вказане вище, на переконання колегії суддів  свідчить про не вжиття органом фінансового контролю будь-яких заходів з метою вивчення та підтвердження або спростування наведених прокурором порушень при проведенні закупівлі.
При цьому судова колегія зауважує, що прокурором було дотримано розумного строку, оскільки, як зазначалося вище, прокурор з позовом звернувся 05.05.2023, тобто майже через два місяці після отримання листа відповіді від Західного офісу Держаудитслужби.
Отже, Західний офіс Держаудитслужби мав об`єктивно достатньо часу з метою або самостійного виявлення порушень під час проведення вказаної закупівлі та вжиття заходів фінансового контролю, або реагування на повідомлення окружної прокуратури, шляхом проведення державного фінансового аудиту або ревізії, в тому числі і включення до Плану проведення заходів державного фінансового контролю на II чи III квартал 2023 року. Проте зазначених заходів органом, що здійснює державний фінансовий контроль, здійснено не було.
До подібного висновку дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від  07.09.2022 у справі №927/1058/21.
За наведеного, невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, свідчить про бездіяльність відповідного органу.
Враховуючи обставини обізнаності позивача про наявні порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі», а також беручи до уваги відсутність будь-якого активного реагування щодо вжиття заходів судового захисту порушених інтересів держави впродовж розумного строку, є виключний випадок, за якого порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженими органами функцій з їх захисту, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.
Разом з тим, зволікання з вжиттям заходів реагування на порушення вимог законодавства про публічні закупівлі при укладенні оспорюваного договору спричиняє негативні наслідки інтересам держави у вигляді нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів.
Отже, звертаючись до суду із цим позовом, прокурор відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 53 ГПК України обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави, визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, та зазначив, що Західним офісом Державної аудиторської служби ними самостійно не вжито заходів щодо усунення порушень інтересів держави.
Тому на переконання колегії суддів, прокурор правомірно звернувся з даним позовом до суду в інтересах держави в особі органу Держаудитслужби, відповідно висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є помилковим.
Згідно із п.6 ч.1 ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із доводами прокурора про неповне дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
  
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284  Господарського процесуального кодексу України, суд 
                          
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 10.07.23 у справі № 918/429/23 задоволити.
2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 10.07.23 у справі № 918/429/23 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.
4.  Справу № 918/429/23  повернути до Господарського суду Рівненської  області.

Повний текст постанови складений "05" вересня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.