справа № 760/18143/22                                      головуючий у суді І інстанції Усатова І.А. 
провадження № 22-ц/824/7781/2023                суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
02 серпня 2023 року                                                                                        м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,- 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2022 року ТОВ «Сучасний-квартал» звернулося до суду з заявою та просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сучасний-квартал» 17 677 грн. 79 грн. заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, 2 000  грн. витрат по оплаті за надання правової допомоги та 248 грн. 10 коп. судового збору.  
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року у задоволенні заяви ТОВ «Сучасний-квартал» про видачу судового наказу відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «Сучасний-квартал» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про видачу судового наказу. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що суд першої інстанції прийняв безпідставне рішення щодо відмови у видачі судового наказу, оскільки заявник у своїй заяві про видачу судового наказу чітко зазначив, а суд, в свою чергу, проігнорував та не звернув уваги, що доказами того, що підтверджує фактичне надання та отримання житлово-комунальних послуг боржником стали: протокол загальних зборів ОСББ «Сучасний квартал» № 2 від 15 вересня 2021 року; довідка ТОВ «Сучасний-квартал» № 156-23/11/22 від 23 листопада 2022 року; договір купівлі-продажу квартири від 30 вересня 2021 року. Крім того, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №401/710/15-ц та постановах Верховного Суду України від 18 червня 2016 року у справі №922/5923/14, №6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, №6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.   
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про відмову у видачі судового наказу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви не долучено договору, укладеного між товариством та боржником. 
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо:
 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;
 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
У пункті 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Як вбачається  зі змісту поданої заяви, остання  містить вимогу  про  стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, тобто вимогу, визначену п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник не заявляв вимоги, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок  заявника, визначений п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, а саме надати копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, кореспондується з п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, якою визначено право звертатись з заявою про видачу судового наказу на підставі такого договору.
Заява ТОВ «Сучасний-квартал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги подана у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а відтак обов`язок подання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості не розповсюджується на вказану заяву.
Крім того,  п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,  передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
За змістом зазначених норм закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №401/710/15-ц та постановах Верховного Суду України від 18 червня 2016 року у справі №922/5923/14, №6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, №6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.
Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року у справі №3-184гс14 вказав, що згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що  відсутність  копії  договору,  укладеного  в письмовій (в тому числі  електронній) формі,  за яким не було заявлено  будь-яких вимог, не може бути підставою до відмови у видачі судового наказу за заявою про  стягнення  заборгованості за  житлово-комунальні  послуги.
 Суд першої інстанції  на  вказане уваги не звернув та дійшов   помилкового висновку  про  відмову  у видачі  судового  наказу  з підстав ненадання  копії договору,  укладеного в письмовій формі, за яким заявник жодних вимог не заявляв. 
За таких обставин, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування  ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі,  і направлення  справи для  продовження  розгляду до  суду першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
 
   Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» задовольнити частково.
   Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року скасувати.
 Справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
   Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді                                                                                             Фінагеєв В.О.
 
                                                                                               Кашперська Т.Ц.
 
                                                                                               Яворський М.А.