П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  145/312/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Копилова Л.В.   
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
28 вересня 2023 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Кієнко С.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Тиврівського районного суду Вінницької області з позовом до Інспектора взводу № 2 роти № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Кієнко С.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАД №350068, за якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. 
Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовані відсутністю жодних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. З винесеною постановою позивач не згоден, так як надав відповідачеві електронну версію свідоцтва про реєстрацію автомобіля через загальнодержавний інформаційний портал "ДІЯ", оскільки даний автомобіль належить його дружині - ОСОБА_2 огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Сторони в судове засідання не з"явились.
Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04 лютого 2023 року відповідачем було винесено постанову серії БАД №350068, за якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн.
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 04 лютого 2023 року об 11 год. 44 хв. по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів в місті Вінниці керував автомобілем - ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 , без документів про реєстрацію даного транспортного засобу.
До позовної заяви позивачем додано суду копію свідоцтва про реєстрацію автомобіля ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 із загальнодержавного інформаційного порталу "ДІЯ".
ОСОБА_1 , не погодившись з притягненням його до адміністративної відповідальності, звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії БАД №350068 від 04 лютого 2023 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, оскільки наданий позивачем доказ, а саме, копія свідоцтва про реєстрацію автомобіля ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 із загальнодержавного інформаційного порталу "ДІЯ", є фактично копією скріншоту зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в якому зазначено ім"я та по батькові власника - ОСОБА_3 .
Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів враховує наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.«а» п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху передбачено обов`язок водіїв механічних транспортних засобів мати при собі визначний перелік документів.
Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлюється відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
При цьому, суд наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Позивач посилається на те, що при зупинці транспортного засобу працівником поліції, він надав електронну версію свідоцтва про реєстрацію автомобіля через загальнодержавний інформаційний портал "ДІЯ", оскільки даний автомобіль належить його дружині - ОСОБА_4 .
Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, наданий позивачем доказ є фактично копією скріншоту зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в якому зазначено ім"я та по батькові власника - ОСОБА_4 .
Пунктами 8 та 12 Порядком формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій, що затверджений постановою КМУ №1453 від 29 грудня 2021 року визначено, що сформоване електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором відображаються через мобільний додаток Порталу Дія (Дія). Електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є дійсними лише за наявності унікального електронного ідентифікатора та не можуть використовуватися без нього. Перевірка електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з використанням унікального електронного ідентифікатора у режимі реального часу є обов`язковою умовою їх використання. Перевірка електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу проводиться за допомогою електронних пристроїв шляхом зчитування або введення унікального електронного ідентифікатора. За результатами перевірки на електронному пристрої, за допомогою якого проводилася така перевірка засобами Порталу Дія, формується відповідне інформаційне повідомлення.
Однак, з наданої позивачем копії скріншоту зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, інспектор не мав змоги здійснити перевірку електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з використанням унікального електронного ідентифікатора у режимі реального часу.
Даний факт підтверджується відеозаписом переглянутого колегією суддів ДВД-диску та, відповідно свідчить про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме, керування водієм транспортним засобом без документів про реєстрацію даного транспортного засобу.
Наведене свідчить, що Інспектор, при винесенні спірної постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому підстав для скасування постанови немає.
Окрім того, зміст оскаржуваної постанови свідчить про те, що вона в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій на який здійснювалась відеофіксація.
При цьому, колегія суддів наголошує, що в межах спірних правовідносин, аналіз обставин справи дає підстави для висновку, що не зазначення інспектором в оскаржуваній постанові назви, дати нормативно-правового акту, яким обґрунтовується накладення адміністративного стягнення, не спростовує встановлені порушення позивачем, та не може бути самостійною підставою для визнання оскаржуваної постанови незаконною.
Аналогічна правова позиція в подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем доведено належними доказами, що 04 лютого 2023 року дійсно мало місце порушення позивачем п.2.1 ПДР України, тобто був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.
При цьому, суд не встановив порушень при опрацюванні матеріалів в адміністративній справі, її розгляді та винесенні уповноваженим поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та скасуванню не підлягає.
В свою чергу, під час розгляду цієї справи, позивач не надав будь-яких доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні інкремінованого йому правопорушення.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам сторін. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Щодо інших доводів скаржника, зазначений у апеляційній скарзі, колегія суддів, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Зокрема, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 червня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Граб Л.С.