У х в а л а
 
29 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 554/4662/22
провадження № 61-8966ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. 
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВІСТАР», ОСОБА_2 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кіндяк О. І. звернувся до суду з заявою про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у цій справі.
 
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року,заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка О. І. про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено частково. Замінено стягувача у виконавчому листі № 2-2914/10, виданому Октябрським районним судом м. Полтави від 06 жовтня 2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , суми боргу у розмірі 171 149 грн 36 коп., з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВІСТАР» на його правонаступника ОСОБА_1 . В іншій частині заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка О. І. у задоволенні відмовлено.
 
Частково задовольняючи цю заяву, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що станом на час продажу ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» кредитор втратив право пред`явлення виконавчих листів до виконання зв`язку з пропуском встановленого законом строку для їх пред`явлення, та враховуючи, що за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора перейшли усі права і обов`язки первісного кредитора, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог заявника про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, не встановивши, при цьому, будь-яких поважних причин пропуску такого строку.
 
У квітні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка підписана представником Кіндяком О. І. , на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Кіндяком О. І. , (касаційне провадження № 61-5102ск23) на зазначені судові рішення в указаній справі повернуто заявнику.
 
13 червня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Кіндяк О. І. повторно подавдо Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження, оскаржувані судові рішення, у незадоволеній частині, скасувати й  ухвалити, в цій частині, нове судове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка О. І. про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задовольнити.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Колегія суддів перевірила підстави пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційної інстанції, тому дійшла висновку, що заявлене клопотання про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.   
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка О. І. мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не було досліджено наявні в матеріалах справи докази, повно та всебічно не з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Вважає, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено з поважних причин, оскільки оригінал виконавчого листа правонаступнику не був переданий ні старим кредитором, ні новим кредитором. Зазначає, що судове рішення залишається невиконаним, що порушує його права як стягувача. Крім того, заявник посилається на те, що сама ОСОБА_1 добросовісно вважала, що державним виконавцем здійснюються примусове виконання судового рішення, а відтак сам виконавчий лист продовжує знаходитись на виконанні. Її ніхто не повідомляв про закінчення такого провадження та відповідно повернення виконавчого листа попередньому стягувачу. Відтак вважає, що внаслідок таких обставин сам виконаний лист був втрачений, тому є всі правові підстави для видачі його дубліката та визнання поважними причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою у частині оскарження судових рішень щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі слід відмовити з таких підстав.
 
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084сво18).
 
Отже, оскарження у касаційному порядку ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, не передбачено.
 
Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувані судові рішення в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
З касаційної скарги вбачається, що судові рішення також оскаржуються заявником у частині щодо відмови у видачі дублікатів виконавчих листів, які відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в  ній  доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та  неправильності оскаржуваних судових рішень.
 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), зазначила, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах установленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, й суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 серпня 2010 року стягнуто солідарно з  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитну заборгованість у розмірі 171 149 грн 36 коп., а також судові витрати, яке набрало законної сили.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2017 року у справі № 554/8942/17 (провадження №№ 6/554/1145/2017; 554/8942/17;      2-2914/10) замінено сторону виконавчого провадженні по примусовому виконанні рішення у справі № 2-2914/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення кредитної заборгованості у розмірі 171 149 грн 36 коп., з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Авістар».
31 липня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого останній став єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними договорами, зокрема, але не виключно, за кредитним договором від 12 листопада 2007 року.
31 липня 2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Авістар» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого останній став єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними договорами, зокрема, але не виключно за кредитним договором від 12 листопада 2007 року.
28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Авістар» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_1 перейшли права вимоги до боржника за кредитним договором від 12 листопада 2007 року первісно укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_2 
06 квітня 2018 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 2- 152/11 (провадження № 6/554/171/2018) замінено стягувача у виконавчому провадженні № 42508765, відкритому 14 березня 2014 року на підставі виконавчого листа, виданого Октябрським районним судом м. Полтави від 06 березня 2014 року № 2-152/11 з ТОВ «ФК «Авістар» на його правонаступника ОСОБА_1 .
 
Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) набрав чинності 05 жовтня 2016 року, відповідно до частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
 
Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).
 
Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, що видано до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
 
Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.
 
Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а у разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
 
Відповідно до підпункту 17. 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
За змістом пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.
 
Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
 
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). 
 
Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) визначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду
 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).
 
З огляду на те, що суд першої інстанції відмовив у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і ухвала суду першої інстанції у цій частині не підлягає касаційному оскарженню, також те, що дублікат виконавчого документа може бути виданий лише у разі звернення із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення такого документа до виконання, слід визнати правильними висновки судів попередніх інстанцій про відмову у видачі виконавчого листа.
 
Отже, з огляду на зміст оскаржуваних судових рішень, правильне застосовування норм права у частині відмови у видачі дублікатів виконавчих листів є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, відтак є необґрунтованими.
 
Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
 
Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Кіндяку Олександру Ігоровичу строк на касаційне оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року. 
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВІСТАР», ОСОБА_2 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованостівідмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            О. М. Осіян

                                                                                                                         О. В. Білоконь

                                                                                                                 Н. Ю. Сакара