Ухвала
 
23 серпня 2023 року
м. Київ

справа № 752/2177/22
провадження № 61-4447св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,              
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою  ОСОБА_3 , в інтересах якого діє Якименко Микола Миколайович , на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року в складі судді Шевченко Т. М. та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року в складі колегії суддів: Желепи О. В., Кравець В. А., Мазурик О. Ф., та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду                    від 07 липня 2023 року в складі колегії суддів: Олійника В. І., Гаращенка Д. Р., Кулікової Є. М., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в якому просила відібрати дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_3 та від бабусі ОСОБА_2 та повернути дитину матері ОСОБА_1 .
У подальшому, в травні 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій додатково просила визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5 з нею.
 
14 червня 2022 року на адресу Голосіївського районного суду міста Києва  від адвоката Незвіського Д. Я., який діяв в інтересах ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву (том 4, а. с. 68), а 17 жовтня 2022 року зустрічна позовна заява про визначення місця проживання дитини, в якій останній просив суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_3 до досягнення дитиною 14-ти річного віку.
 
Також у підготовчому засіданні 05 квітня 2023 року відповідач ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з ним. Просив прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, поновити строк на його прийняття та об`єднати вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.
 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року, залишеною без змін постановоюКиївського апеляційного суду від 03 березня                2023 року,  зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання малолітньої дитини, яка була подана до суду 17 жовтня 2022 року - повернута заявнику.
 
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2023 року      ОСОБА_3 відмовлено в поновленні строку на подачу зустрічної позовної заяви, яка була подана до суду 05 квітня 2023 року. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання малолітньої дитини повернуто заявнику з підстав пропуску строку на її подачу.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2023 року апеляційні скарги  ОСОБА_3 , поданою адвокатом Якименком М. М. та ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня    2023 року скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
28 березня 2023 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє Якименко М. М. , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року у вказаній справі, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до спільного розгляду з позовом           ОСОБА_1 у справі № 752/2177/22, об`єднавши вимоги за позовами в одне провадження та направивши матеріали справи № 752/2177/22 для продовження розгляду судом першої інстанції.
 
24 липня 2023 року ОСОБА_1 , засобами електронного зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2023 року у вказаній справі, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду                     від 07 липня 2023 року і залишити в силі ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року .
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2023 року та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).
 
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє Якименко Микола Миколайович , на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду                  від 03 березня 2023 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2023 року призначити до судового розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                      В. В. Сердюк
С. О. Карпенко
І. М. Фаловська