Постанова
Іменем України
 
19 вересня 2023 року              
 
м. Київ
 
провадження № 22-ц/824/11736/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач)
суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.
за участю секретаря Ратушного А. В.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
 
на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області
 
від 19 червня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення
 
в складі судді Дубас Т. В.
 
у цивільній  справі №369/10592/21 Києво-Святошинського районного суду Київської області
 
за позовом ОСОБА_2 
 
до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,
 
треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
про стягнення заборгованості за договором позики
 
за зустрічним позовом ОСОБА_1 
 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
про визнання договору позики та розписки недійсними,
 
та за позовом ОСОБА_2 
 
до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,
 
треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
про стягнення заборгованості за договором позики,
 
                                                    У С Т А Н О В И В: 
 
23 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме посилаючись на те, що ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні позовних вимог до нього просив стягнути з останнього витрати на правничу допомогу в сумі 13 620,00 грн. 
 
В заяві також зазначив, що під час розгляду справи в суді першої інстанції загальна сума понесених витрат на правничу допомогу становить 20 884 грн, але в задоволенні його зустрічного позову суд відмовив, тому вартість правничої допомоги, яка була надана йому для захисту проти первісного позову, становить 13 620 грн (20884-7264).
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року в задоволенні заяви відмовлено в повному обсязі.
 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення процесуального питання щодо розподілу судових витрат.
 
Як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги надані відповідачем за первісним позовом докази понесення витрат на правничу допомогу та відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення. Просив ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2023 скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати в сумі 13 620,00 грн.
 
Представник ОСОБА_1 - Корзаченко В. М. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.
 
Представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
 
Відповідач ОСОБА_3 та треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з'явилися в судове засідання.
 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено, а відтак відсутні підстави покладення на ОСОБА_2 понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу
 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає таким, що суперечить нормам процесуального права, враховуючи наступне.
 
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
 
Частиною 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . 
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 . 
 
З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 , заперечуючи проти первісного позову ОСОБА_2 , подав відзив на позовну заяву.
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення та покладення на ОСОБА_6 витрат понесених відповідачем ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.
 
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що в силу ст. 376 ЦПК України ухвала суду про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
 
Вирішуючи заяву, колегія суддів виходить з наступного.
 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 одночасно подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_2 та зустрічну позовну заяву про визнання договору позики та розписки недійсними, які підписані адвокатом Корзаченком В. М. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що ним понесено витрати на правничу допомогу, докази чого будуть надані суду до ухвалення судового рішення.
 
28 січня 2022 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника Корзаченка В. М. , подав до суду першої інстанції заяву про приєднання до матеріалів справи доказів понесення ним судових витрат.
 
Разом з тим, ухвалюючи 02.05.2023 рішення, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, не вирішив питання розподілу судових витрат, понесених відповідачем ОСОБА_1 .
 
Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 , посилаючись на те, що в задоволенні його зустрічного позову відмовлено, тоді як в задоволенні позову ОСОБА_2 до нього відмовлено, просив понесені ним судові витрати на підготовку відзиву проти первісного позову у розмірі 13 620,00 грн покласти на позивача ОСОБА_2 .
 
З матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2019 року між адвокатом                 Корзаченком В. М. та ОСОБА_1. укладено Договір про надання правничої допомоги, пунктом 1.1. якого визначено, що адвокат бере на себе зобов'язання надавати клієнту усіма законними методами, засобами та способами необхідну правничу допомогу у всіх справах, які пов'язані із захистом та відновленням його порушених, невизнаних прав та законних інтересів, а клієнт зобов'язується виплатити адвокату гонорар за надання правничої допомоги.
 
З матеріалів справи також вбачається, що адвокат Корзаченко В. М. надавав правову допомогу ОСОБА_1 та здійснював його представництво у даній справі на підставі Ордеру серія КС №604863 від 12.09.2019.
 
Пунктами 5.1., 5.2. Договору про надання правничої допомоги передбачено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату. 
 
Згідно Розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу (Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги від 22.01.2022) від 13.12.2021 адвокатом                   Корзаченком В. М. надано ОСОБА_1 у даній справі правничу допомогу наступного характеру:
 
1) 27.08.2021 ознайомлення з матеріалами справи (вартість - 908,00 грн);
 
2) 02.09.2021-10.09.2021 - підготовка відзиву на позовну заяву (вартість - 7 264,00 грн);
 
3) 06.09.2021-10.09.2021 - підготовка зустрічної позовної заяви (вартість - 7 264,00 грн);
 
4) 18.10.2021- участь у підготовчому судовому засіданні (вартість 908,00 грн);
 
5) 18.11.2021-25.11.2021 - підготовка та надіслання іншим учасникам справи заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву; подача заперечень до суду (вартість -                               2 724,00 грн);
 
6) 25.11.2021 - підготовка та подача до суду клопотання про об'єднання цивільних справ в одне провадження (вартість 908,00 грн);
 
7) 25.11.2021 - участь в судовому засіданні (908,00 грн).
 
Всього, згідно вказаного вище розрахунку вартість склала 20 884,00 грн.
 
В Акті здачі-прийняття виконаних робіт (наданої правничої допомоги) від 13.12.2021 зазначено, що вартість правничої допомоги адвоката Корзаченка В. М. під час підготовки матеріалів справи до суду та розгляду справи судом складає 20 884,00 грн.
 
13 грудня 2021 року адвокатом Корзаченко В. М. видано рахунок-фактуру №044.
 
Квитанцією №0.0.2380134547.1від 15.12.2021 підтверджується, що ОСОБА_1 сплатив                20 884,00 грн.
 
З матеріалів справи також вбачається, що обґрунтування розміру судових витрат на правничу допомогу понесених під час розгляду справи судом першої інстанції в сумі                20 884,00 грн та докази на підтвердження понесення таких витрат, ОСОБА_1 подано в строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме до закінчення судових дебатів у справі.
 
Як вже вказувалося вище, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 просив стягнути лише витрати на правничу допомогу, понесені ним для захисту проти первісного позову, а саме в сумі 13 620,00 грн.
 
Колегія суддів вважає, що підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу відсутні, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
 
Матеріали справи не містять заяви чи клопотання позивача про зменшення понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу. 
 
При цьому, колегія суддів враховує, що позивач обізнаний про подання ОСОБА_1 заяви та доказів про понесення судових витрат з вимогою покладення таких витрат на ОСОБА_2 . Зокрема, до заяви про приєднання доказів понесення судових витрат ОСОБА_1 долучено докази відправлення такої заяви з додатками учасникам справи (том 2, а. с. 87 на звороті; а. с. 92-103; 199-209).
 
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме для захисту проти первісного позову, підлягають стягненню на користь останнього з позивача.
 
Ураховуючи викладене та зважаючи на положення ст. 270 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь останнього з ОСОБА_2 судових витрат в сумі 13 620 грн 00 коп., оскільки при ухваленні рішення по суті спору суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат, незважаючи на наявність в матеріалах справи належних доказів понесення ОСОБА_1 таких витрат.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 268, 270, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України
 
                                           П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.
 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 620 (тринадцять тисяч шістсот двадцять) грн 00 коп.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Повний текст постанови складено 02 жовтня 2023 року.
 
Головуючий                                                                                               О. Ф. Мазурик

Судді                                                                                                         О. В. Желепа

                                                                                                                   О. В. Немировська