ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" вересня 2023 р.           Справа№ 927/195/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Михальської Ю.Б.
суддів:            Скрипки  І.М. 
          Тищенко А.І. 

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення           Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022
у справі           №927/195/22 (суддя Белов С.В.)
за позовом          Військової частини НОМЕР_1 
до                     Товариства з обмеженою відповідальністю «Малак Т»
про                     стягнення матеріальної шкоди (збитків) 20 530,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Військова частина НОМЕР_1 (далі, позивач) звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малак Т» (далі, відповідач або Товариство) про стягнення матеріальної шкоди (збитків) у розмірі 20 530,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Малак Т» було необґрунтовано   завищено вартість виконаних будівельних робіт за Договором підряду №119 від 15.10.2020 на суму 20 530,00 грн, яку відповідач у добровільному порядку не повернув позивачу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем були виконані роботи за Договором підряду №119 від 15.10.2020, що підтверджується підписаними сторонами без зауважень актами приймання виконаних будівельних робіт, зокрема, актами №4 від 18.12.2020 за грудень 2020 року на суму 1  257  477,82 грн та №5 за грудень 2020 року на суму 426 876,84 грн. При цьому доказів повідомлення позивачем відповідача під час прийняття виконаних підрядних робіт за вказаним актом та в подальшому (до проведеної    перевірки) про будь-які виявлені недоліки робіт, складання акту про виявлені недоліки, суду не надано.
Місцевий господарський суд зазначив, що посилання позивача на Аудиторський звіт №234/3/14/аз від 18.05.2021 та Акт контрольного обміру, складений внутрішньою комісією військової частини, де зазначено розрахунок завищень вартості виконаних підрядних робіт, є необґрунтованими, оскільки виявлені порушення не впливають на умови укладеного між сторонами правочину та не можуть ніяким чином їх змінювати. Аудиторський звіт та Акт не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, не є підставою для стягнення з відповідача визначеної у вказаних документах суми та не звільняють сторону від процесуального обов`язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 17.11.2022 (про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті) Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд при прийнятті рішення невірно застосував норми матеріального права, обравши в якості правового підґрунтя положення частини 2 статті 853 Цивільного кодексу України. При цьому, виходячи із опису порушень, виявлених у ході контрольного обміру («внаслідок недостовірного визначення площ опорядкування стін фасадів металосайдингом без утеплення з риштувань використано будматеріалів (профільованого листа ПС-10) площею 523,14 кв.м., хоча в актах приймання виконаних будівельних робіт зазначена площа 580,74 кв.м. (п. 33 акту №34, пункт 67 акту №5), пусконалагоджувальні роботи не проводились»), можна дійти висновку, що ці недоліки не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття, а отже не є явними недоліками. 
Однак судом не були прийняті до уваги приписи частини 3 тієї ж статті 853 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. Таке повідомлення було здійснене апелянтом шляхом надіслання претензії від 15.11.2021 за вих.№627/78644.
Таким чином, сам факт прийняття робіт апелянтом, на який посилається суд в рішенні як на основну підставу для відмови у задоволенні позову, не позбавляє апелянта звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Крім того, суд при прийнятті рішення не прийняв до уваги приписи пункту 3.3.12 ДБН Д.1.1-1-2000, відповідно до яких незалежно від виду договірної ціни та способів взаєморозрахунків при виявленні у розрахунках за виконані роботи, які були відповідно оформлені та оплачені за попередні періоди, безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва, загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок. 

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи 

21.07.2023 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.
У відзиві відповідач наголосив на тому, що позивач кількість, якість та ціну робіт перевірив, підписавши відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт без зауважень та заперечень. У свою чергу Аудиторський звіт та Акт контрольного обміру є неналежними доказами для стягнення збитків з відповідача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2022 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 у справі №927/195/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І.
Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/195/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Чернігівської області.
08.12.2022 матеріали справи №927/195/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22 залишено без руху; роз`яснено Військовій частині НОМЕР_1 , що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 відмовлено Військовій частині НОМЕР_1 у відкритті апеляційного провадження на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22; апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22 з доданими до скарги матеріалами повернуто апелянту.
Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, 08.05.2023 (згідно з відбитком поштового штемпелю на конверті) Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 у справі №927/195/22 про відмову у відкритті апеляційного провадження, справу №927/195/22 направити до суду апеляційної інстанції.
Також у прохальній частині касаційної скарги Військовою частиною НОМЕР_1 заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного судового рішення отримано позивачем засобами поштового зв`язку 02.11.2022, а апеляційну скаргу подано 17.11.2022, тобто в межах двадцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.06.2023 касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 у справі №927/195/22 скасовано, справу передано до Північного апеляційного господарського суду зі стадії прийняття до розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 .
28.06.2023 матеріали справи №927/195/22 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.
Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 28.06.2023 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 поновлено Військовій частині НОМЕР_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), враховуючи, що предметом розгляду у справі №927/195/22 є вимоги про стягнення 20 530,00 грн, а отже дана справа відноситься до малозначних у розумінні Господарського процесуального кодексу України, встановлено учасникам справи строки на подання відзиву, заперечення на відзив, заяв, клопотань.
Враховуючи наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 строків на подання учасниками справи документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

15.10.2020 між Військовою частиною  НОМЕР_1 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Малак Т» (підрядник) укладено Договір підряду №119 (далі, Договір), відповідно до пункту 1.1. якого позивач доручив, а відповідач відповідно до проектної документації мав виконати власними та залученими силами та засобами всі передбачені договором роботи на об`єкті: «Капітальний ремонт будівлі №153 на території військового містечка № НОМЕР_2 », забезпечити необхідну якість робіт у відповідності до нормативних документів, здати їх в обумовлені строки позивачу з передачею всієї виконавчої документації, усувати зауваження приймальних комісій та дефекти, допущені з його вини, протягом гарантійного строку експлуатації об`єкту, а позивач зобов`язувався передати відповідачу фронт робіт (будівельний майданчик), затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти та оплатити об`єкт.
У відповідності до пункту 2.1. Договору договірна ціна становить 2 219 999,20 (два мільйони двісті дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 20 коп. - у тому числі ПДВ 369 999,87 (триста шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 87 коп., в тому числі на 2020 рік заплановано 805 647,73 грн. (вісімсот п`ять тисяч шістсот сорок сім грн 73 грн) з ПДВ. Вона включає втрати підрядника на необхідні матеріали та вартість власне виконання Робіт.
За умовами пункту 2.2. Договору вартість виконання Робіт за Договором визначена на підставі розрахунку Кошторису, узгодженого сторонами, і який є невід`ємною частиною цього Договору, складеного відповідно до проектної документації та згідно з «Правилами визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013)» та інших діючих нормативних документів.
Згідно з підпунктами 2.3.1. - 2.3.4. пункту 2.3. Договору вартість робіт підлягає обов`язковому перегляду протягом дії цього Договору шляхом укладення додаткового договору до цього Договору за наявності наступних, обставин: зміни обсягів та складу робіт та/або матеріалів; зупинення робіт за рішенням замовника; зміни за рішенням або з вини замовника строків будівництва; суттєвих розбіжностей фактичних та проектних умов будівництва, передбачити які сторони на момент узгодження вартості Робіт не мали змоги.
Відповідно до 2.4. Договору у разі, якщо виникне необхідність проведення Додаткових робіт і у зв`язку із цим істотного перевищення договірної ціни за цим Договором - підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. У випадку якщо замовник не погодиться на такі зміни, він має право відмовитися від Договору, відшкодувавши підряднику вартість виконаної частини Робіт.
Пунктом 2.5. Договору сторони передбачили, що джерело фінансування будівництва: загальний фонд державного бюджету України.
За умовами пункту 3.1. Договору замовник зобов`язаний забезпечити своєчасне фінансування будівництва Об`єкта, розрахунки із підрядником за виконані Роботи та витрачені або залучені матеріали за умови наявності фінансового ресурсу на відповідному рахунку замовника за КПКВ 2101210/2  КЕКВ  2260.
У відповідності до пункту 3.2. Договору оплату за виконані підрядником Роботи замовник виконує з моменту підписання сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).
Згідно з пунктом 3.3. Договору Довідка та Акт за звітний місяць готуються підрядником та передаються на розгляд та підписання замовнику не пізніше 3-го числа місяця, наступного за звітним. Замовник повинен розглянути та підписати Довідку та Акт протягом п`яти робочих днів з моменту надання цих документів підрядником.
У разі виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скорегувати суму, що підлягає оплаті (пункт 3.4. Договору).
За умовами пункту 8.1.-8.2. Договору підрядник забезпечує виконання Робіт у відповідності з затвердженою проектною документацією та будівельними нормами та правилами, діючими на території України. Постійний контроль і технічний нагляд, за якістю виконаних Робіт та відповідністю їх умовам Договору здійснюється Замовником. Якщо виконані Роботи не відповідають умовам Договору, діючим нормам і правилам, проектній документації, загальнообов`язковим положенням діючого законодавства, а також рішенням органів державної влади та місцевого самоврядування, вимогам і технічним умовам державних органів, комісією у складі уповноважених представників замовника і підрядника складається дефектний акт і роботи переробляються підрядником в узгоджені сторонами строки.
Після виконання всього комплексу Робіт, обумовлених Договором, підрядник повинен здати, а замовник прийняти виконані роботи в відповідності з нормами і правилами, діючими в Україні (пункт 10.1. Договору).
Згідно з пунктами 10.2.-10.3. Договору здача та приймання виконаних підрядником Робіт здійснюється за письмовим повідомленням підрядника уповноваженою особою, або комісією Замовника. Повідомлення має бути передане надіслане замовнику не пізніше двох робочих днів до моменту здачі Робіт з вказівкою часу та місця. В разі відмови від підписання Акту виконаних робіт та Довідки, замовник зобов`язаний надати письмову мотивовану відмову Підряднику протягом трьох робочих днів.  В разі відсутності від замовника мотивованої відмови протягом трьох робочих днів Акт виконаних робіт вважається прийнятим.
Датою закінчення робіт вважається дата підписання Сторонами Акту виконаних робіт (пункт 10.5. Договору).
Відповідно до пункту 11.2. Договору замовник зобов`язаний здійснювати контроль і технічний нагляд за належним виконанням підрядником Робіт, не втручаючись при цьому в його діяльність; перевіряти якість матеріалів, що використовуються підрядником.
Пунктом 11.6. Договору передбачено, що при виявленні дефектів або недоліків у виконаних роботах в період виконання робіт, Замовник зобов`язаний викликати представника Підрядника для створення комісії, з метою встановлення причин дефектів або недоліків та строків їх усунення. Результати роботи комісії мають бути оформлені актом, в якому вказуються причини дефектів або недоліків та строки їх усунення.
Згідно умов пункту 12.4. Договору підрядник зобов`язаний протягом двох місяців (якщо для виконання відповідних робіт не потрібний більший строк) з дня отримання письмового повідомлення від замовника про виявлення недоліків та дефектів усунути ці недоліки. Перелік недоліків визначається у дефектному акті, що укладається сторонами.
За умовами пункту 19.1. Договір вступає в силу після його підписання належним чином уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до  25.12.2020. Положення цього Договору діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.
Додатком №2 до Договору сторонами погоджено календарний графік робіт на об`єкт,  а  також окремим документом узгоджено тверду договірну ціну на капітальний ремонт  будівлі № 153 на території військового містечка №161.
13.12.2020 сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору підряду №119 від  15.10.2020, за умовами якої зі змінами обсягів та складу робіт, що не були враховані початковою проектно-кошторисною документацією, змінено вартість Договору, викладено пункт 2.1. Договору в такій редакції: договірна ціна становить 2 355 833,84 (два мільйони триста п`ятдесят п`ять вісімсот тридцять три) грн 84 коп., у тому ПДВ 392 638,97 грн 97 коп. Вона включає витрати Замовника на необхідні матеріали та вартість власне виконаних робіт».
Військовою частиною НОМЕР_1 виконано зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт в сумі 2  355 833,54 грн.
Виконання робіт підрядником та прийняття їх Замовником підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, зокрема, актами №4 від 18.12.2020 за грудень 2020 року на суму 1  257 477,82 грн та №5 за грудень 2020 року на суму 426 876,84 грн, в яких, як стверджує позивач, відображено спірні роботи.
Акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств. Зауваження та заперечення відсутні.
У витягу з Аудиторського звіту №234/3/14/аз від 18.05.2021 за результатами внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_1 за період з 01.04.2018 до 31.12.2020 аудиторським дослідженням зазначено, що проведеними під час аудиту контрольними обмірами (оглядом) та здійсненим перерахунком вартості виконаних робіт згідно вимог державних будівельних норм і стандартів встановлено, що підрядником в недотримання вимоги пункту 3.4 Договору від 15.10.2020 № 119, п.100 Загальних умов укладання  та виконання  договорів  підряду в капітальному будівництві, затверджених  постановою КМУ від 01.08.2005 №668,  безпідставно завищено, а Замовником незаконно оплачено завищену вартість будівельних робіт (КПКВ 2101210/2,  КЕКВ  2260) за актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за грудень 2020 року №4 та №5, чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 20 530,00 грн.
15.11.2021 Військовою частиною НОМЕР_1 направлено претензію №627/78644 на адресу ТОВ «Малак Т» з пропозицією повернути на рахунок військової частини НОМЕР_1 кошти у розмірі 20 530,00 грн, що безпідставно перераховані військовою частиною НОМЕР_1 . У  претензії позивач зазначив, що під час проведення планового аудиту військової частини НОМЕР_1 представниками Центрального територіального управління внутрішнього аудиту була створена внутрішня комісія військової частини НОМЕР_1 з метою контрольного обміру вкладених матеріалів, на виконання будівельних робіт, проведених за вказаним Договором. Внаслідок недостовірного визначення площ опорядкування стін фасадів металосайдингом без утеплення з риштувань використано будматеріалів (профільованого листа ПС-10 площею 523,14 кв.м.), хоча в актах виконаних робіт зазначена площа 580,74 кв.м., (п. 33 акту 34, п. 67 акту №5), пусконалагоджувальні роботи не проводились, що призвело до безпідставної оплати (з урахуванням накладних витрат та ПДВ на суму 20 530,00 грн. Проведеним контрольним обміром (оглядом), що був здійснений внутрішньою комісією військової частини НОМЕР_1 (в присутності заступника начальника відділу аудиту управління державним майном Центрального територіального управління внутрішнього аудиту підполковника І.Грабара), та здійсненим перерахунком вартості виконаних робіт згідно вимог державних будівельних норм та стандартів встановлено, що ТОВ «Малак Т» безпідставно завищено вартість будівельних робіт за актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за грудень 2020 року №4, №5, чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 20 530,00 грн.
Акт контрольного обміру складений внутрішньою комісією військової частини НОМЕР_1 у складі: голови комісії  начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 та членів комісії: лікаря медичного пункту військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 .
Листом №01/12/21-01 від 01.12.2021 ТОВ «Малак Т» заперечило проти претензії та повідомило, що 01.04.2021 на прохання позивача представник ТОВ «Малак Т» прибув до Військової частини НОМЕР_1 для проведення контрольного обміру виконаних будівельних робіт. Під час перевірки фактично виконаних будівельних робіт до відповідача не було жодних претензій, результати перевірки актом не оформлювалися. Крім зазначеного, у відповіді ТОВ «Малак Т» просило надати документи: наказ, що підтверджує склад комісії, яка підписалася в акті контрольного обміру виконання будівельних робіт, копії кваліфікаційних сертифікатів членів такої комісії, кваліфікаційний сертифікат ревізора на здійснення діяльності, пов`язаної з контролем за дотриманням проектних рішень та будівельних норм і правил, а також контролю за якістю виконаних будівельних робіт.
У свою чергу, у відповідь листом №627/3055 від 13.12.2021 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ТОВ «Малак Т», що 01.04.2021 під час проведення обміру виконаних робіт, який здійснювався заступником начальника відділу аудиту управління державним майном Центрального територіального управління внутрішнього аудиту підполковником ОСОБА_4 , був присутній представник ТОВ «Малак Т». Під час проведення обмірів зазначена особа погодилася з претензіями, які висував підполковник ОСОБА_4 . Після проведення обмірів ТОВ «Малак Т» повідомлялось про необхідність складання акту обмірів у присутності внутрішньоперевірочної комісії військової частини НОМЕР_1 , але, у зв`язку з перебуванням на лікарняному представників відповідача, акт контрольного обміру з даними, які були визначені обмірами від 01.04.2021, був підшитий до справи без підпису представника ТОВ «Малак Т». Внутрішньоперевірочна комісія квартирно - експлутаційної служби військової частини НОМЕР_1 призначена наказом №342 від 31.12.2020. Під час своєї роботи особовий склад комісії перевірки квартирно-експлуатаційної служби здійснював обмір за допомогою будівельної рулетки, а у членів внутрішньоперевірочної комісії відсутні кваліфікаційні сертифікати на здійснення діяльності, пов`язаної з контролем за дотриманням проектних рішень та будівельних норм і правил, а також контролю за якістю виконаних послуг. Інформація щодо наявності кваліфікаційного сертифікату на здійснення діяльності, пов`язаної з контролем за дотриманням проектних рішень та будівельних норм і правил, а також контролю за якістю виконаних послуг у заступника начальника відділу аудиту управління державним майном Центрального територіального управління внутрішнього аудиту підполковника ОСОБА_4 у військової частини НОМЕР_1 відсутня.
Оскільки відповідач відмовився повернути позивачу кошти у сумі 20  530,00 грн, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, оскільки вважає, що в результаті завищення відповідачем вартості виконаних робіт за Договором останнім заподіяні позивачу збитки на вказану суму.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.
За змістом статті 875 Цивільного кодексу України  за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього  Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Згідно частин 1-3 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.
Отже, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), законом покладений саме на замовника. 
За змістом частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
Як підтверджується матеріалами справи, сторонами у відповідності до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України та умов Договору були підписані та скріплені печатками підприємств акти приймання виконаних будівельних робіт №4 від 18.12.2020 за грудень 2020 року на суму 1  257 477,82 грн, №5 від 28.12.2020 за грудень 2020 року на суму 426 876,84 грн, №6 від 28.12.2020 на суму 20  009,01 грн.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що вказані вище роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт позивачем було прийнято без жодних зауважень щодо їх якості, кількості, ціни.
Поряд із цим, матеріали справи також містять і підписані сторонами довідки форми КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року на суму 1  257 477,82 грн та 446  885,85 грн відповідно.
Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1  статті 632 Цивільного кодексу України  встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Частинами 2, 3  статті 632 Цивільного кодексу України  передбачено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання  не допускається.
Згідно частини 1  статті 854 Цивільного кодексу України  якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до частини 4  статті 879 Цивільного кодексу України  оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Так, як зазначають сторони, Військовою частиною НОМЕР_1 повністю виконано свої зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт за Договором в сумі 2  355 833,54 грн (договірна ціна, погоджена сторонами у пункті 2.1. Договору в редакції додаткової угоди №1).
З огляду на викладене, підписані та скріплені печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень акти приймання виконаних будівельних робіт свідчать про те, що позивач погодився з виконаними відповідачем роботами та оплатив їх вартість в повному обсязі у відповідності до умов Договору підряду.
Як вірно наголошує відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, у позивача в ході виконання договору був обов`язок з проведення контролю за якістю робіт та виконання технічного нагляду.
Так, вимогами пункту 77 Загальних умов укладення та виконання договорів в капітальному будівництві, затверджених постановою КМУ від 01.08.2005 №668, передбачено, що з метою контролю за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів  установленим  вимогам  замовник  забезпечує здійснення технічного нагляду за будівництвом у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до вимог пункту 3 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 №903, з метою здійснення контролю за якістю та обсягами робіт замовник забезпечує технічний нагляд протягом усього періоду будівництва. Такий нагляд здійснюють особи, що мають виданий відповідно до законодавства архітектурно-будівельною атестаційною комісією кваліфікаційний сертифікат.
Також відповідний обов`язок щодо здійснення контролю і технічного нагляду за якістю виконаних робіт та відповідністю їх умовам Договору покладений на замовника у пунктах 8.2., 11.2. Договору підряду.
Згідно пункту 11.6. Договору підряду передбачено, що при виявленні дефектів або недоліків у виконаних роботах в період виконання робіт, замовник зобов`язаний викликати представника підрядника для створення комісії, з метою встановлення причин дефектів або недоліків та строків їх усунення. Результати роботи комісії мають бути оформлені актом, в якому вказуються причини дефектів або недоліків та строки їх усунення.
Із наданого позивачем до позовної заяви витягу з аудиторського звіту №234/3/14/аз від 18.05.2021 вбачається, що технічний нагляд за проведенням капітального ремонту здійснювався провідним інженером з технічного нагляду ТОВ «Експертно-технічний центр з протипожежного захисту» Прищеповим В.О. (кваліфікаційний сертифікат АТ№005401), яким і були підписані акти приймання виконаних будівельних робіт.
Тобто фактично позивач як і безпосередньо перед прийняттям робіт, так і в ході виконання робіт мав змогу виявити всі наявні недоліки та дефекти роботи, якщо такі дійсно існували.
Однак, у ході виконання договору підряду позивач не заявляв про будь-які недоліки у роботах, докази протилежного у матеріалах справи відсутні, натомість, акти приймання виконаних будівельних робіт підписані без заперечень та зауважень зі сторони позивача й оплачені.
Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що суд при прийнятті рішення не прийняв до уваги приписи пункту 3.3.12 ДБН Д.1.1-1-2000, відповідно до яких незалежно від виду договірної ціни та способів взаєморозрахунків при виявленні у розрахунках за виконані роботи, які були відповідно оформлені та оплачені за попередні періоди, безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва, загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок. 
При цьому, позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 20  530,00 грн, які становлять собою, як він вказує, суму, на яку було безпідставно завищено вартість будівельних робіт згідно Договору.
В якості доказів на підтвердження наявності підстав для стягнення з відповідача збитків позивачем надані суду копії витягу з аудиторського звіту №234/3/14/аз від 18.05.2021 та Акту контрольного обміру, складеного внутрішньою комісією військової частини.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги вказані докази з огляду наступне.
Так, Аудиторський звіт є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто аудиторський звіт не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.
Аудиторський звіт вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним, в межах своєї компетенції, відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому законом порядку, а не для встановлення певного зобов`язання в межах господарсько-правових відносин.
Аудиторський звіт та Акт  контрольного обміру не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.
Аудиторський звіт є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка аудиторського звіту, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні відповідного спору щодо оскарження, зокрема, дій чи рішення контролюючого органу.
Водночас, чинне законодавство України не покладає на виконавця робіт обов`язку після прийняття замовником цих робіт без зауважень та заперечень, у разі виявлення в процесі перевірки контролюючим органом завищення вартості робіт, обов`язку повернути відповідну суму завищення.
За умови існування між сторонами договірних правовідносин, аудиторський звіт має оцінюватись у сукупності з іншими доказами.
Сам по собі аудиторський звіт та висновок, виконаний на замовлення контролюючого органу не є підставою для безспірного і безумовного визначення наявності порушення в діях відповідача і підставою для стягнення коштів отриманих на виконання договірних відносин.
Внутрішній аудит, як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів, створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.
Отже обставини, які встановлені під час проведення внутрішнього аудиту не можуть впливати на умови договірних відносин між позивачем та відповідачем, а тим більше їх змінювати.
Більше того, як уже наголошувалось, у відповідності до частини 3  статті 632 Цивільного кодексу України  зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається.
Отже, аудиторський звіт не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.
Крім того, суд зазначає, що за умови існування між позивачем та відповідачем договірних правовідносин, посилання позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог, на Акт контрольного обміру, який був складений в односторонньому порядку внутрішньою комісією позивача (без належного повідомлення та залучення підрядника до обстеження - доказів на підтвердження зворотного позивачем не надано), є неправомірними. Сам Акт контрольного обміру, у свою чергу, не містить даних стосовно того, коли такий обмір був проведений, не містить будь-яких реєстраційних даних, а також не містить інформації щодо того, яким чином (методом) такий контрольний обмір було проведено.
Виходячи із зазначеного, акт контрольного обміру не може бути взятий судом до уваги як належний та допустимий доказ у справі.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу частини 1 статті 225 Господарського кодексу України, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов.
Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.
Втім, у даній справі позивач не довів факт завищення відповідачем вартості робіт за Договором підряду належними та допустимими доказами, а також порушення відповідачем зобов`язань за вказаним договором та наявності причинного зв`язку між діями відповідача і заявленою позивачем до стягнення сумою.
З огляду на викладені обставини справи, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що Аудиторський звіт та Акт контрольного обміру не є підставою для стягнення з відповідача визначеної у вказаних документах суми та не звільняють позивача від процесуального обов`язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами та про належне та повне виконання відповідачем договірних зобов`язань, а відтак про відмову в задоволенні позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.     
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).
Доводи апеляційної скарги позивача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.06.2022 у справі №927/195/22 залишити без змін.
Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на Військову частину НОМЕР_1 .
Матеріали справи №927/195/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Михальська 

Судді                                                                                І.М. Скрипка

                                                                                А.І. Тищенко