Ухвала
 
01 вересня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 757/62500/16-ц
 
провадження № 61-6809св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,              Луспеника Д. Д.,   
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України, третя особа - Президент України, про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями (бездіяльністю) органів досудового слідства і прокуратури, закасаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Головачова Я. В., Нежури В. А., Соколової В. В., та касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року у складі судді Новака Р. В. та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Головачова Я. В., Нежури В. А., Соколової В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, правонаступником якої є Офіс Генерального прокурора, Державної казначейської служби України, третя особа - Президент України, про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями (бездіяльністю) органів досудового слідства і прокуратури.
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Постанову Київського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
 
У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі або передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Крім того, Офісом Генерального прокурора заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за участі представника Офісу Генерального прокурора.
 
Також ОСОБА_1 заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за її участі.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення Офіс Генерального прокурора зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня              2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 березня 2019 року у справі                            № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) та постановах Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 686/7576/18 (провадження                            № 61-43847св18), від 13 березня 2019 року у справі № 338/12193/16-ц,                     від 03 квітня 2019 року  у справі № 211/7655/15-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 686/24243/18-ц (провадження № 61-7017св19), від 11 вересня  2019 року у справі № 641/2328/17, від 17 січня 2020 року у справі                             № 638/11414/18, від 22 грудня 2020 року у справі № 686/24223/17 (провадження № 61-327св19), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень                      ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 листопада 2018 року                  у справі № 812/292/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 462/6473/16-ц (провадження № 14-400цс18), від 29 травня 2019 року у справі                                № 489/5045/18 (провадження № 14-191цс19), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447цс19), від 14 квітня                      2020 року у справі № 925/1196/18, постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня                    2019 року у справі № 922/445/19 та постановах Верховного Суду 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, від 09 листопада 2020 року у справі                   № 904/2404/18, від 29 грудня 2020 року у справі № 826/7335/18,                         від 04 жовтня 2021 року у справі № 910/906/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також ОСОБА_1 вказує на порушення судами норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу                в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
 
У задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про розгляд справи в судовому засіданні за участі його представника слід відмовити, оскільки касаційний суд не знаходить для цього підстав і потреби у дачі пояснень немає.  
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні за її участі слід відмовити, оскільки касаційний суд не знаходить для цього підстав і потреби у дачі пояснень немає.  
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,                             що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про розгляд справи в судовому засіданні за участі його представника відмовити.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні за її участі відмовити.
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України, третя особа - Президент України, про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями (бездіяльністю) органів досудового слідства і прокуратури призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                      Г. В. Коломієць
 
Д. Д. Луспеник