Справа № 461/2777/23                                Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б. 
Провадження № 33/811/1214/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Стельмаха І.О.,
з участю захисника-адвоката Бабій І.М.,
представників Львівської митниці Держмитслужби – Лубоцького Б.І., Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч. 1 ст. 483 МК України за апеляційною скаргою Львівської митниці Держмитслужби на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.
Вилучений товар, згідно з протоколом про порушення митних правил №0242/20900/23 від 16.03.2023 повернуто представнику «Fundacja HUB SOS-UA».
Згідно з постановою судді 09.03.2023 в зону митного контролю пункт пропуску «Краківець - Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці в?їхав транспортний засіб з реєстраційним номером LUBS5078/ НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 з товаром «гуманітарна допомога: одяг, батарейки, комплектуючі до колясок, запчастини до швейних машин (голки), ароматизатори до води», загальною вагою 4460,00 кілограм.
Як підставу для переміщення товару, водієм ОСОБА_2 до митного контролю подано наступні документи: міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 08.03.2023 року; декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою підписана 16.03.2023 року ОСОБА_3 .
Відповідно до поданих документів, на митну територію України транспортним засобом з реєстраційним номером LUB85078/ НОМЕР_1 на адресу Благодійного фонду «ВІДКРИЙ ДВЕРІ» (вул. Затишна, 14/14, м. Ірпінь, Бучанський р-н, Київська обл., 08206, код ЄДРПОУ 44716101), переміщується як гуманітарна допомога товар: «одяг, батарейки, комплектуючі до колясок, запчастини до швейних машин (голки), ароматизатори до води, загальною вагою 4460.00 кілограм».
ОСОБА_1 відправником зазначеного товару у декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, зазначено компанію «Fundacja HUB SOS-UA» (Krasiczyrska 13/165, 03-379 Warszawa, Polska, ідентифікаційний номер NIP 5242939350, KRS 0000969085).
Під час здійснення митного контролю, у кабіні водія ОСОБА_1 виявлено товаросупровідні документи, а саме: митна декларація Республіки Польщі (MRN) 23PL322010NUSQB810 та рахунок-фактура (Invoice) N$42 від 20.02.2023 року. Відповідно до виявлених документів, компанією «DM GROUP PLANET Sp. z o.o.» (MikolajaReja 3, 80-404, Gdansk, PL) на адресу українського отримувача «AMETIST LTD» (Obolonskijave 13, 04210, Kijow, UA) здійснено зовнішньоекономічну поставку товару: «ароматизатори» (aromatyspozyweze) загальною кількістю 621 місце, вагою брутто 3073,00 кг та вартістю 8489,07 доларів США, що відповідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 310433,41 гривень.
3 метою перевірки законності ввезення на митну територію України вказаного товару Львівською митницею скеровано лист від 10.03.2023 №7.4/20-01/14/5545 до компанії «Amicus Agencja Celna» (митної агенції) з перевірки виявлених документів.
13.03.2023 на лист митниці отримано відповідь та копії документів (вх. митниці №10755/14-20 від 14.03.2023), які є ідентичними до документів, які виявлено під час митного контролю, а також додатково отримано копію пакувального листа (Packing List) до рахунку-фактури №42-20-02-2023, яким підтверджено вагу брутто товару: «ароматизатори» - 3073,00 кілограм.
Також Львівською митницею з метою перевірки законності ввезення на митну територію України товару гуманітарної допомоги на адресу Благодійного фонду «ВІДКРИЙ ДВЕРІ» 14.03.2023 скеровано лист №7.4/20-01/14/5722 до вказаного фонду для підтвердження чи спростування факту очікування товару гуманітарної допомоги.
15.03.2023 на лист митниці отримано відповідь від Благодійного фонду «ВІДКРИЙ ДВЕР» (лист від 14.03.2023 №014, вх. митниці №610941/14-20 від 15.03.2023), у якій зазначено, що фонд очікує вантаж гуманітарної допомоги за виключенням товару «ароматизатори для води».
Львівською митницею на адресу відправника гуманітарної допомоги компанії «Fundacja HUB SOS-UA Roman Grybovskyi» (Krasiczynska 13 / 165, 03-37 Warszawa, Polska) для підтвердження чи спростування факту поставки гуманітарної допомоги.
15.03.2023 на лист митниці отримано відповідь від компанії «Fundacja HUB SOS-UA Roma Grybovskyi» (лист від 14.03:2023 А6222/278, вх. митниці №610939/14-20 від 15.03.2023), у якій підтверджено факт поставки гуманітарної допомоги на адресу Благодійного фонду «ВІДКРИЙ ДВЕРІ», однак що стосується товару «ароматизатори для води», то їм про вказаний вантаж нічого не відомо.
Під час здійснення митного огляду встановлено, що у транспортному засобі переміщується товар: «ароматизатори харчові для напоїв» в асортименті (619 каністр по 3,785 л, 2 бочки по 25 л т 32 флакони по 0,118 л), у кількості 2396,691 л.
У своїх поясненнях громадянин ОСОБА_1 зазначив, що увесь товар йому завантажили у м. Ярославі Республіки Польщі, де йому було надано пакет документів: міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), лист Благодійного фонду «ВІДКРИЙ ДВЕРІ» та митна декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (яку він підписав). Отримані документи він подав до митного контролю на території України.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар (у даному випадку громадянином України ОСОБА_1 ), за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Враховуючи викладене, працівниками митного органу встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу документів (міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), митна декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою), що містять неправдиві відомості щодо одержувача гуманітарної допомоги.
Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України, як такі, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості.
На постанову судді представник Львівської митниці Дермитслужби Зирянов О.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього штраф у розмірі 100% вартості товарів, а саме 310 433 грн 41 коп., конфіскувати в дохід держави товари вилучені згідно з протоколом, стягнути з ОСОБА_1 митні витрати.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є необґрунтованою та незаконною.
Зазначає, що суддею дії ОСОБА_4 розглядалися через призму норми ч.2 ст.460 Митного кодексу України.
Однак митниця звинувачує ОСОБА_5 в тому, що саме він подав митному органу власноруч підписану ним митну декларацію в паперовій формі, за формою визначеною постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 про те, що він перевозить відповідний товар від відправника товарів, якому про цей товар нічого невідомо.
Звертає увагу на те, що поза увагою суду залишився той факт, що саме у кабіні водія ОСОБА_1 , виявлено товаросупровідні документи, а саме: митна декларація Республіки Польщі (MRN) 23PL322010NU5QB8I0 та рахунок- фактура (Invoce) №42 від 20.02.2023 року, відповідно до яких, компанією «DM GROUP PLANET Sp.zo.o» (Міkplajreja 3, 80-404, Gdansk, PL) на адресу українського отримувача «AMETIST LTD» (Obolonskij ave 13, 04210, Kijow, UA) здійснено зовнішньоекономічну поставку товару: «ароматизатори» (aromaty spozywcze) загальною кількістю 621 місце, вагою брутто 3 073,00 кг та вартістю 8 489,07 доларів США, що відповідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 310 433,41 гривень. І про наявність цього товару в транспортному засобі він не міг не знати, оскільки серед виявлених документів була наявна митна декларація Республіки Польщі (MRN) 23PL322010NU5QB8I0. 
Представники Львівської митниці Зирянов О.Ю., ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу митниці підтримали, просили її задоволити. 
Захисник Бабій І.М. в суді апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги Львівської митниці просила відмовити.
Заслухавши пояснення представників Львівської митниці Зирянова О.Ю., ОСОБА_6 , виступ захисника Бабій І.М., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що в задоволенні апеляційної скарги Львівської митниці слід відмовити з таких підстав.
Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги Закону суддею першої інстанції в повному обсязі дотримані.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суддя мотивував тим, що Львівською митницею не надано жодних належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Такого висновку суддя дійшов виходячи з наступного.
Суддею першої інстанції встановлено, що від організації Fundacja HUB SOS UA виїхав гуманітарний вантаж, який перевозив водій транспортної компанії «LEWTRANS Sp. z. o. o» ОСОБА_1 та який призначався БО БФ «Відкрий двері».
Суддею зазначено, що згідно з протоколом підставу для переміщення вказаного товару, ОСОБА_1 до митного контролю подано наступні документи: міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 08.03.2023; лист Благодійного фонду «ВІДКРИЙ ДВЕРІ»; митна декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, подана громадянином ОСОБА_1 на товар гуманітарна допомога: різний одяг, батарейки, комплектуючі до колясок, запчастини до швейних машин (голки), ароматизатори до води 3080 кг.
Відправником вказаного товару зазначено «Fundacja HUB SOS-UA» (Krasiczynska 13 / 165, 03-379 Warszawa, Polska).
Також ОСОБА_1 до митного контролю подано звернення Благодійного фонду «ВІДКРИЙ ДВЕРІ», у якому зазначається, що фондом очікується гуманітарний вантаж, який переміщується транспортним засобом з реєстраційним номером LUB85078/ НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .
У своїх поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що товар йому завантажили у м. Ярославі Республіки Польщі, де йому було надано пакет документів: міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), лист Благодійного фонду «ВІДКРИЙ ДВЕРІ» та митна декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (яку він підписав). Отримані документи він подав до митного контролю.
Суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 свідчать про те, що він був переконаний у тому, що ним вірно проведено декларування гуманітарної допомоги, крім того у провину ОСОБА_1 ставиться саме приховування товарів від митного контролю, тобто подання документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача вантажу, а також неправдиві відомості щодо характеру вантажу, але саме у митній декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, яка подана громадянином ОСОБА_1 на товар гуманітарна допомога вірно зазначено про переміщуваний вантаж, а саме різний одяг, батарейки, комплектуючі до колясок, запчастини до швейних машин (голки), ароматизатори до води 3080 кг.
Митний орган, як доказ вини ОСОБА_1 покликається на відповідь від компанії «Fundacja HUB SOS-UA Roma Grybovskyi» (лист від 14.03:2023 А6222/278, вх. митниці М610939/14-20 від 15.03.2023), у якій ОСОБА_7 підтверджує факт поставки гуманітарної допомоги на адресу Благодійного фонду «ВІДКРИЙ ДВЕРІ», однак що стосується товару «ароматизатори для води», то їм про вказаний вантаж нічого не відомо.
На спростування даного твердження надано та досліджено судом лист керівника «Fundacja HUB SOS-UA» (Krasiczynska 13 / 165, 03-379 Warszawa, Polska), в якому зазначено, що ОСОБА_8 є фундатором благодійного фонду «HUBSOS-US» та не володів повною інформацією щодо відправки вантажів, які здійснював Благодійний фонд «HUBSOS-US» з 06 березня 2023 року по 12 березня 2023 року, адже відповідальним за завантаження в цей період був ОСОБА_9 . Участі у завантаженні транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_1 ОСОБА_10 не приймав, так як таке загрузка проводилась силами працівників фонду.
Декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, була підготовлена заздалегідь та заповнена Благодійним фондом «HUBSOS-US».
У пояснювальній записці, яка долучена до листа керівника «Fundacja HUB SOS-UA» (Krasiczynska 13 / 165, 03-379 Warszawa, Polska від 10 липня 2023 року), ОСОБА_9 підтвердив, що в період з 06 березня 2023 року по 12 березня 2023 року, був відповідальним за завантаження гуманітарної допомоги у Благодійному фонді «HUBSOS-US». Вказав, що участі у завантаженні транспортного засобу з реєстраційним номером LUB85078/ НОМЕР_1 ОСОБА_10 не приймав, оскільки завантаження проводилось волонтерами фонду за допомогою спеціальних погрузчиків. Крім того, чітко стверджує, що вантаж «ароматизатори до води 3080 кг» входили до товарів, які скеровувалися, як гуманітарна допомога громадянам України, які постраждали внаслідок військової агресії російської федерації.
Судом проаналізовано міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 08.03.2023, яка заповнена належним чином та містить інформацію щодо відправників та отримувачів вантажів, маси вантажу, що співпадає з тими даними, які зазначені з ОСОБА_1 у митній декларації. Слід зазначити, що CMR без номера від 08.03.2023 року не є документом, яка заповняється ОСОБА_1 , адже CMR є підтвердженням укладання контракту між контрагентами: продавцем, перевізником і замовником. Транспортна накладна CMR виписується для підтвердження укладення договору перевезення, який визначає відповідальність відправника, перевізника та одержувача товару, а відтак внесення інформації до CMR здійснюється комплексно, а оскільки в CMR без номера від 08.03.2023 інформація відповідає тій, що зазначена у митній декларації, то і не має підстав стверджувати про наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дій, передбачених ст. 483 МК України.
З таким висновком судді першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Згідно з диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є – охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості
Суб`єктивна сторона ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку. 
Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар. 
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.
Як судом першої так і апеляційної інстанції встановлено, що товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 08.03.2023, співпадає з даними, які були зазначені ОСОБА_1 у митній декларації щодо відомостей про відправника та отримувача товару, та товар, що ним переміщувався.
Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товарів, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, зокрема в судовому засіданні не знайшло підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у формі прямого умислу.
Крім того апеляційний суд звертає увагу на позицію Конституційного Суду України викладену в рішенні від 05 липня 2023 року по справі № 3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини першої статті 483 Митного кодексу України. 
Так, згідно з вищезазначеним рішенням, Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України (щодо санкції частини даної статті).
Конституційний Суд України дійшов висновку, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за частиною першою статті 483 Кодексу не може забезпечити індивідуалізації відповідальності через: відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф і обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом.
Таке законодавче регулювання суперечить засадам демократичного суспільства, базованого на верховенстві права (правовладді) (in democratic society quided by the rule of law). А тому, абзац другий частини першої статті 483 Кодексу суперечить приписам частини першої статті 8, частин першої, четвертої статті 41, частини другої статті 61, частини першої статті 64 Конституції України.
Зазначене також відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, використовує Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У справі Краєва проти України (Krayeva v.Ukraine від 13 січня 2022 року (заява № 72858/13) Європейський суд з прав людини, констатувавши, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (частина перша статті 483 Кодексу), становила надмірне втручання в її право власності всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначив, зокрема, що: «накладення штрафу як таке становитиме втручання у право, гарантоване абзацом першим статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки воно позбавляє особу, якої це стосується, певної частки майна, а саме суми, яку має бути сплачено» (§ 23); «щоб бути сумісним зі статтею 1 Першого протоколу, захід (втручання) має відповідати трьом умовам: він має бути правомірним, мати правомірну мету та забезпечувати справедливий баланс між загальним інтересом суспільства й основоположними правами особи» (§ 24).
       За частиною першою статті 483 Митного кодексу, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює вартості товару, сам собою є надмірно великою сумою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків. Брак будь-якої дискреції у цьому випадку не дав українським судам можливості оцінити осібну ситуацію, унаслідок чого втрачається сенс будь-якого оцінювання. Суд уже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права власності особи“ (§31).
Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають. Принцип домірності має бути дотриманий не лише під час визначення норм, які стосуються суворості санкції, а й під час оцінювання тих факторів, що їх має бути взято до уваги, коли визначають санкції (рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), §84).
Також, Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).
Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).
Зазначена позиція Європейського Суду щодо необхідності забезпечення необхідного справедливого балансу між захистом права власності та вимогами загального інтересу з огляду на свободу розсуду, якою наділена держава в цій сфері, також відображена у справі «Садоча проти України».
Суд вказав, що захід у вигляді конфіскації відповідає загальному суспільному інтересу, підкресливши, що необхідний баланс не буде досягнуто, якщо на відповідного власника майна буде покладено «індивідуальний та надмірний тягар» (рішення від 11 липня 2019 року ( п. п. 26, 27).
Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, «стаття 1 Першого протоколу вимагає, щоб будь-яке втручання було виправдано домірним стосовно визначеної мети. Тобто потрібно досягти „справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та потребами захисту основоположних прав людини. Потрібного балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справах The Former King of Greece and Others v. Greece від 28 листопада 2002 року (заява № 25701/94), ECHR 2000-ХІІ, § 79, § 82; Jahn and Others v. Germny від 30 червня 2005 року (заяви №№ 46720/99, 72203/01, 72552/01), ECHR 2005-УІ, § 81-94» рішення у справі Gogitidze and Others v. Gejrmany від 12 травня 2015 року (заява № 36862/05), § 97).
Окрім того апеляційний суд звертає увагу на те, що в справі відсутній належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 надав митному органу підроблені документи чи документи одержанні незаконним шляхом (висновки експертизи, показання свідків, вирок суду), які б доводили його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. 
За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року по справі №3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22), та природу походження товарів, апеляційний суд вважає, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил в даному випадку є не пропорційним, порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст. 1 Першого Протоколу, та не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи та не узгоджуються з принципом верховенства права. 
Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування та винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 483, 528, 530 МК України, суд, -

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова О.Ю. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                          І.О. Стельмах