ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року 
м. Київ

справа № 260/3859/22
адміністративне провадження № К/990/5426/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Бучик А.Ю., 

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє через представника - адвоката Гриниху Тетяну Юріївну на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі № 260/3859/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі-відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області), в якому позивач просив:
- визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи, за 2022 рік у розмірі меншому, чим передбачено статтею13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
- зобов`язати нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2022 року у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи та відповідно до статті 13 частини 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної разової грошової допомоги, яка виплачується до 05 травня, за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з огляду на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018 (3393/18), проте, отримав допомогу лише в сумі 3391 грн. З таким розміром щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік позивач не погоджується та вважає, що вказана допомога має виплачуватися у розмірі, встановленому статтею 13 частиною п`ятою Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а не у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"" № 540 від 07 травня 2022 року.
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 позовні вимоги задоволено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 та ухвалено постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, так як враховуючи положення статті 64 Конституції України, частини другої статті 20 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" № 389, частини сьомої статті 20 та абзацу 3 підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня мала здійснюватися у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою № 540.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 залишити в силі.
Касаційна скарга обґрунтована існуванням необхідності відступлення від висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22, і який було застосовано судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові.
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Верховний Суд ухвалою від 13.03.2022 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.12.2015.
Окрім того, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію.
Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснив ОСОБА_1 виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі - 3 906,00 грн, що не заперечувалось сторонами.
15.08.2022 позивач звернувся із заявою до органу Пенсійного фонду України, в якій просив нарахувати та здійснити виплату недоплаченої грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.
Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області листом № 2843-3268/С-02/8-0700/22 від 22.08.2022 повідомило ОСОБА_1 про те, що разова грошова допомога до 5 травня 2022 року нарахована у розмірі 3906,00 грн, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, у зв`язку з чим відсутні підстави для проведення перерахунку.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справі, яка розглядається, ключовим є питання визначення в умовах воєнного стану розміру виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році для осіб з інвалідністю, яка настала внаслідок війни.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу № 560/8064/22 в касаційному порядку, у постанові від 13.06.2023 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22 щодо застосування положень статті 13 Закону № 3551-XII, частини другої статті 20 Закону № 389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та Порядку № 540 у подібних правовідносинах щодо нарахування та виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному вказаним Порядком, з огляду на те, що Судом не можуть бути застосовані нормативно-правові акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, оскільки вони є такими, що суперечать статті 17 Основного Закону та спеціальному законодавству, яке регулює забезпечення державою соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України шляхом надання їм пільг і гарантій соціального захисту відповідно до законодавства, а мають бути застосовані саме положення статті 13 Закону № 3551-XII у редакції Закону України №  367-ХІV, згідно із якою щорічна разова грошова допомога до 5 травня для осіб з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни виплачується у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Так, у постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував наступний висновок:
« 1) держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність (ветеранів війни, учасників бойових дій, осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни), та членів їхніх сімей;
(2) Бюджетним кодексом України не можна доручати Кабінету Міністрів України встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом регулювання спеціального Закону № 3551-ХІІ;
(3) тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону                      № 389-VIII, може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону № 3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів соціальних гарантій;
(4) Уряд в додатку до Порядку № 540 установив, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, зокрема, інвалідам війни здійснюється у розмірах: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня, тобто визначив інші, ніж у вказаному Законі, розміри щорічної допомоги до 5 травня, що свідчить про невідповідність такого нормативного акта Кабінету Міністрів України положенням Закону № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, а відтак положення цього Порядку щодо визначення розмірів такої щорічної разової грошової допомоги не можуть бути застосовані у відносинах її виплати у 2022 році;
(5) виплата інвалідам війни щорічної разового грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІV, у таких розмірах:
I групи - десять мінімальних пенсій за віком;
II групи - вісім мінімальних пенсій за віком;
III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається, колегія суддів виходить із того, що оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 13 Закону № 3551-XII і Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення частини третьої статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.»
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що належним способом судового захисту та відновлення заявленого порушеного права є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, щорічної разової грошової допомоги, до 5 травня за 2022 рік відповідно до статті 13 Закону № 3551-XII та зобов`язання відповідача нарахувати й виплатити позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи, недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до вказаної редакції статті 13 №3551-XII з урахуванням вже виплаченої суми.
Отже, враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що разова грошова допомога позивачу до 5 травня у 2022 році повинна виплачуватися особі з інвалідністю внаслідок війни І групи у розмірі, встановленому частиною 5 статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІV.
Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись статтями 345, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі № 260/3859/22- скасувати.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 у справі № 260/3859/22- залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                          А.Ю. Бучик
                                                                                                    С.Г. Стеценко