ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року	Львів	Справа № 260/658/23 пров. № А/857/7946/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року (суддя – Маєцька Н.Д., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Ужгород, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №260/658/23 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , 
про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, 

                                                              встановив:  

У лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 1) визнати протиправною та скасувати постанову (довідку) військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_1 від 12 серпня 2022 року про визнання його обмежено придатним до військової служби в зв`язку з захворюванням не пов`язаним з проходженням військової служби; 2) зобов`язати військову-лікарську комісію в/ч НОМЕР_1 провести повторний медичний огляд. 
Відповідач позовних вимог не визнав, подавши відзив на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 у задоволенні позовної заяви відмовлено. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції для повного та об`єктивного розгляду справи повинен був витребувати від відповідача первинні медичні документи щодо огляду позивача під час призову та висновок про придатність до військової служби. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 22.03.2023 та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України. 
Відповідно до виписки №0578222 із медичної картки стаціонарного хворого НКП “Міської клінічної лікарні №6” Дніпровської міської ради позивач в період з 28.05.2022 по 31.05.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі (а.с. 24). 
Згідно з перевідного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого Дніпровського військового госпіталю (в/ч НОМЕР_2 ) №6666 позивач в період з 31.05.2022 по 05.06.2022 перебував на стаціонарному лікуванні та для продовження лікування залізничним транспортом переводиться на наступний етап медичної евакуації (а.с. 25). 
Відповідно до перевідного епікризу №7120 із медичної картки стаціонарного хворого Військово-медичного центру Західного регіону позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 06.06.2022 по 08.06.2022 та переведений до іншого закладу охорони здоров`я (а.с. 26). 
Відповідно до виписного епікризу Військової частини НОМЕР_1 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні в/ч НОМЕР_1 з 08.06.2022 року по 14.06.2022 року (а.с. 27). 
Відповідно до медичної картки стаціонарного хворого №1734/516 Військової частини НОМЕР_1 позивач перебував на лікування з 04.07.2022 року по 19.07.2022 року (а.с. 31). 
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 від 12 серпня 2022 року №644/1758 під час проведеного медичного огляду позивача діагностовано:  мієлопатія на рівні грудних сегментів спинного мозку у вигляді спастичного помірного монопарезу правої ноги з помірним порушенням функції правої ноги. Хронічна вертеброгенна тораколюмбалгія, нестійка ремісія. Обмежений остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта. Сколіоз грудного відділу хребта першого ступеня. Протрузії С5-С6, С6-С7. Th2-Th3. Th3-Th4, Th5-Th6, Th6-Th7. Множинні кили Шморля грудного відділу хребта. Гемангіома тіла L2 хребця. Деформуючий спондильоз грудного відділу хребта першого ступеня з больовим синдромом та помірним порушенням функції хребта. Простий короткозорий астигматизм ступеня 3.0 Д правого ока та 2.0Д лівого ока. Захворювання, HІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статі 216,23г, 64б, 10б графи II Розкладу хвороб позивача визнано обмежено придатним до військової служби та протипоказана служба в десантно штурмових військах, спецспорудах та в плавучому складі (а.с. 14). 
Позивач звернувся із скаргою на вищевказану постанову (довідку) військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 серпня 2022 року №644/1758. 
Листом від 26 серпня 2022 №598/3242 Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України повідомлено позивача, що за наданими копіями медичних документів, виявлені у позивача захворювання підпадають під дію статей, зазначених у довідці ВЛК. Відтак, постанову ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 12 серпня 2022 року №644/1758 про ступінь придатності його до військової служби прийнято вірно, підстав для її перегляду не має (а.с. 15). 
Вважаючи постанову (довідку) військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_1 від 12 серпня 2022 року протиправною, позивач звернувся із цим позовом до адміністративного суду. 

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України. 
Статтею 1 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. 
За змістом частини п`ятої статті 22 вказаного Закону, призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). 
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України. 
Згідно із ч.1 ст.1 Закону України “Про військову службу і військовий обов`язок” від 25.03.1992 №2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частини 1, 2 ст.2 цього Закону). 
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України “Про військову службу і військовий обов`язок” та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402). 
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. 
Пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 визначено, що Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів. 
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. 
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. 
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази. 
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах. 
Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402, ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України. 
Згідно із підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402, на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи. 
ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402). 
Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402). 
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК (п.п.2.6.1 п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402). 
Перелік військових лікувальних закладів, військових частин, лікувально-профілактичних закладів, в яких організовуються позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК), разом зі списком голів та заступників голів цих ВЛК (ЛЛК) на наступний календарний рік затверджує голова ЦВЛК за поданням начальників штатних ВЛК регіонів (п.п.2.6.6. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402). 
Згідно з п.2.4.5 Положення №402, ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників. 
Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час. 
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби. 
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 3). 
Відповідно до 6.6 Положення №402, військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. 
Колегія суддів апеляційного суду також враховує, що пункти 20.1.-20.2. Положення №402 зазначають, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. 
Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв). 
Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК. 
Як визначено пп."г" пункту 20.3 Положення №402, при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови, зокрема,  такого змісту: "Обмежено придатний до військової служби". Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. З метою медичної та соціальної реабілітації зазначені особи можуть бути переоглянуті госпітальними (гарнізонними) ВЛК ВМКЦ, але не раніше ніж через 3 роки після прийняття постанови про обмежену придатність до військової служби. 
Згідно із п.20.4 Положення №402, за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "обмежено придатний до військової служби". 
За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: "обмежено придатний до військової служби"; "придатний до військової служби". 
У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби", за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в. 
У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК (пункти 21.1.,21.2 Положення №402. 
Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає (пункт 22.7. Положення №402). 
Відповідно до п.22.12. Положення №402, постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду. Постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно. 
З матеріалів справи видно, що постановою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленою довідкою військово-лікарської комісії від 12 серпня 2022 року №644/1758, під час проведеного медичного огляду позивача діагностовано:  мієлопатія на рівні грудних сегментів спинного мозку у вигляді спастичного помірного монопарезу правої ноги з помірним порушенням функції правої ноги. Хронічна вертеброгенна тораколюмбалгія, нестійка ремісія. Обмежений остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта. Сколіоз грудного відділу хребта першого ступеня. Протрузії С5-С6, С6-С7. Th2-Th3. Th3-Th4, Th5-Th6, Th6-Th7. Множинні кили Шморля грудного відділу хребта. Гемангіома тіла L2 хребця. Деформуючий спондильоз грудного відділу хребта першого ступеня з больовим синдромом та помірним порушенням функції хребта. Простий короткозорий астигматизм ступеня 3.0 Д правого ока та 2.0Д лівого ока. Захворювання, HІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статі 216,23г, 64б, 10б графи II Розкладу хвороб позивача визнано обмежено придатним до військової служби та протипоказана служба в десантно штурмових військах, спецспорудах та в плавучому складі. 
Позивач, обґрунтовуючи протиправність такого висновку військово-лікарської комісії, зазначає, що за станом здоров`я непридатний до військової служби в мирний чай, в  тому числі і в військовий час, та не згідний з висновком про те, що всі його захворювання не пов`язані з проходженням військової служби. 
У разі наявності сумніву щодо правильності висновку позаштатної гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_1 щодо придатності до військової служби, позивач має право звернутись до штатної ВЛК - 16 регіональної ВЛК у м. Львів або до Центральної ВЛК Збройних Сил України у м. Київ для перегляду висновку позаштатної Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 . 
Відповідно, п.п.2.3.3 п.2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України. 
Згідно з п.п.2.3.4 п.2.3 розділу І Положення №402, Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України. 
Позивач скористався своїм правом і звернувся до Центральної ВЛК, якою було прийняте рішення, що постанову гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2022 №644/1758 було прийнято вірно і підстав для її перегляду на даний час немає. 
Апеляційний суд враховує, що як зазначив Верховний Суд, у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. (постанова від 13.06.2018 у справі №806/526/16, постанова від 12.06.2020 у справі №810/5009/18). 
Суд також зазначає, що оцінка визначення пов`язані чи ні захворювання з проходженням військової служби є владними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. 
Надання ж оцінки діагнозу позивача, встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з проходженням військової служби, виходить за межі судового розгляду. 
З огляду на вказане відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції для повного та об`єктивного розгляду справи повинен був витребувати від відповідача первинні медичні документи щодо огляду позивача під час призову та висновок про придатність до військової служби. 
При цьому судом не встановлено порушення відповідачем процедури проведення медичного огляду позивача гарнізонною ВЛК військової частини НОМЕР_1 , про що свідчить Картка обстеження та медичного огляду позивача. 
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Підсумовуючи встановлене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач довів правомірність оскарженої постанови (довідки) від 12 серпня 2022 року про визнання позивача обмежено придатним до військової служби, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими. Тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
Доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують та зводяться до непогодження із ним, а тому апеляційним судом визнаються як необґрунтовані. 
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

                                                              постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року в адміністративній справі №260/658/23 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль