29.08.23
33/812/336/23

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої – судді                         Фаріонової О. М.
за участю секретаря                Горковенко В. С.
захисника                                                 Якушкіної Т. В. 
       
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Якушкіної Т. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2022 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 465 грн.

Згідно постанови судді, старший матрос ОСОБА_1 з 19.08.2022 по 27.08.2022 в порушення статутних обов`язків в умовах особливого періоду був відсутній на території розташування військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Якушкіна Т. В. просить постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначила, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист та справедливий суд.

Вказала, що суд першої інстанції, під час розгляду справи не дотримався вимог КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, є необґрунтованим.

Зазначила, що суддя при винесені оскаржуваної постанови не прийняла до уваги клопотання захисника від 26.10.2022 про закриття провадження по справ, а також клопотання від 09.11.2022 про залучення додаткових документів по справ (докази на підтвердження нагородження ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України №293 від 02.05.2022 орденом за мужність III ступеня.

На думку апелянта, протокол щодо ОСОБА_1 про порушення ч. 4 ст. 172-11 КУпАП складено з порушенням ст. 254 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329, зокрема порушено терміни складання протоколу на 1 місяць 3 доби.

Вказала, що приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, як на докази його вини в постанові суд послався на протокол про адміністративне правопорушення від 30.09.2022; акт службового розслідування; письмові пояснення ОСОБА_1 та інші матеріали справи у сукупності, без їх деталізації та обґрунтування належності і допустимості. 

Вважає, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, є неконкретною та неповною. В протоколі не відображені складові частини адміністративного правопорушення: об`єктивна та суб`єктивна сторона. Щодо об`єктивної сторони: протокол повинен містити відомості, де, коли, при яких обставинах військовослужбовець порушив свої обов`язки, в чому вони полягають та до яких висновків дійшла уповноважена особа, яка проводила службове розслідування (у разі його призначення, як в даному випадку). 

На думку захисника, вказане виключає наявність обов`язкових ознак у складі адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , а саме: об`єктивної і суб`єктивної сторони та унеможливлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення належним, оскільки його зміст не відповідає фактичним обставинам, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вказала, що ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначив, що зі складеним протоколом не згоден, а військову частину залишив через збіг тяжких сімейних обставин, але з відома та дозволу безпосереднього керівництва – командира військової частини ОСОБА_2 .

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи в її межах, заслухавши пояснення захисника Якушкіної Т.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив таке. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону під час розгляду справи суддя не дотримався.

Дійшовши висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, як на докази його вини, в постанові суд послався на наявність у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення від 30.09.2022, акту службового розслідування, письмових пояснень ОСОБА_1 та інших матеріалів справи (не конкретизовано, які саме).

Разом з тим, посилаючись на ці докази, суддя не дослідив їх, не навів їх змісту, не надав їм оцінку в їх сукупності, а лише перерахував у постанові їх найменування. Окрім того, при прийнятті рішення не враховані заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 

Отже, суддею не перевірені докази та доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не здійснено виклику до суду ОСОБА_1 та його захисника, хоча вони бажали брати участь при розгляді справи, про що свідчать їх неодноразові звернення до суду з клопотаннями після надходження на розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення №А2802-207 щодо ОСОБА_1 складено 30.09.2022. 

Згідно цього протоколу, старший матрос ОСОБА_1 з 19.08.2022 по 27.08.2022 в умовах особливого періоду був відсутній на території розташування військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Обставини, що зазначені у цьому протоколі, ОСОБА_1 не визнав та в протоколі зазначив, що військову частину залишив через збіг тяжких сімейних обставин, з відома командування, постійно перебував на зв`язку з командиром дивізіону ОСОБА_3 . 

В письмових поясненнях, наданих до протоколу, ОСОБА_1 пояснив, що у його дружини погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він прохав про надання відпустки за сімейними обставинами. 

В клопотанні до суду на підтвердження цих доводів ОСОБА_1 надав довідку КП «КНП Вознесенська БЛ» ВМР Жіноча консультація» від 21.07.2022. 

Також у поясненнях та у клопотанні до суду ОСОБА_1 зазначив, що оскільки вирішувалось питання щодо здоров`я його дружини та тієї обставини, що на той час він не перебував у зоні бойових дій, ним було прийнято рішення поїхати додому, про що було повідомлено командира самохідного дивізіону ОСОБА_3 . 

Тобто, ОСОБА_1 заперечував обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо нього, мав намір довести свою невинуватість у суді. 

Однак, суд першої інстанції, не перевірив ці доводи ОСОБА_1 взагалі та належним чином не дослідив докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, шляхом допиту в якості свідка командира самохідного дивізіону ОСОБА_3 , якого, за твердженням апелянта, ОСОБА_1 попередив про залишення військової частини, чого судом зроблено не було. 

Разом з тим суддя, у порушення вимог КУпАП, не викликавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, не дослідивши та не перевіривши докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, дійшов невмотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому адміністративного правопорушення. 

Під час апеляційного розгляду захисник Якушкіна Т. В. повідомила, що вона та ОСОБА_1 були присутні на судовому засіданні 27.10.2022 та надавали пояснення по справі, які суддею не зазначені у рішенні, та їм не надана оцінка, і у постанові суддя ці пояснення не зазначила. 

Між тим, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про проведення судового засідання 27.10.2022 (протокол судового засідання, журнал судового засідання з відповідним фіксуванням технічними засобами перебігу судового засідання або довідка секретаря). Але матеріали справи, в яких міститься розписка захисника та ОСОБА_1 про отримання 27.10.2022 в суді повідомлення про наступну дату судового засідання на 11.11.2022, тобто ці дані свідчать на користь доводів апелянта про проведення судового засідання у цей день (а. с. 46). 

Захисник стверджувала, що 11.11.2022 судове засідання не відбулося з причини перебування судді на лікарняному, але після цієї дати взагалі будь-які повідомлення про наступну дату не надійшли, незважаючи на неодноразові звернення до суду. 

Зокрема, на засідання суду 30.11.2022 (дата оскаржуваної постанови), ані особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ані його представника викликано не було, та про розгляд справи в цей день засобами поштового зв`язку, електронної пошти (електронний суд) чи у вигляді CMC повідомлень проінформовано не було. Зазначила, що на неодноразові звернення до секретаря судового засідання за інформацією про рух справи, їй повідомляли, що справа ще не призначена до розгляду. 

Апелянтом зроблено адвокатський запит від 03.08.2023 про надання інформації, чи було внесено через сайт Центрального районного суду м.Миколаєва інформацію про розгляд справи №490/4294/22 до переліку справ, призначених до розгляду на 30.11.2022 та щодо дати, коли по вищевказаній справі внесено інформацію на сайт про розгляд справи.

Між тим, на цей запит надано відповідь, що в автоматизованій системі документообігу суду наявна інформація (судова повістка) від 11.11.2022 про призначення судового засідання у вищевказаній справі на 30.11.2022. У відповіді також зазначено, що саме 30.11.2022 у справі винесено оскаржувану постанову, та згідно даних, які містяться в автоматизованій системі документообігу суду вищевказану постанову внесено до бази даних 30.11.2022 та того ж 30.11.2022, супровідним листом копія постанови суду була направлена ОСОБА_1 . 

Разом з тим, як встановлено під час апеляційного розгляду, відповідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі документообігу суду, постанова у справі №490/4294/22, яка датована 30.11.2022, надіслана до Єдиного реєстру судових рішень лише 29.05.2023.

В матеріалах справи є повідомлення про розгляд справи 30.11.2022 (а.с. 55), яке датоване 11.11.2022 та підписане секретарем судового засідання. Однак, як вбачається з інформації з автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», зазначене повідомлення внесене в програму 01.06.2023, тобто майже через 7 місяців після дати, якою датовано повідомлення про виклик до суду. 

Отже, є неспростованими доводи апелянта про те, що повістка про виклик до суду на 30.11.2022 ані їй, ані ОСОБА_1 взагалі не надсилалася, оскільки це повідомлення про виклик фактично створено лише 01.06.2023, тобто вже після дати, яка зазначена як дата оскаржуваного рішення. Окрім того, в матеріалах справи відсутнє зворотне повідомлення про вручення судової повістки або розписка про її отримання.

Оскаржуване рішення прийнято без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що всупереч зазначеним у оскаржуваній постанові посиланням суду про належне сповіщення, ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи у дату, яка зазначена як дата рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова датована 30.11.2022, однак до ЄДРСР оскаржуване рішення надіслане судом лише 29.05.2023, тобто через 6 місяців після дати оскаржуваного рішення.

З огляду на наведене, доводи апелянта про те, що 30.11.2022 судове засідання не проводилося та рішення у справі не приймалося, не спростовані.

Також в матеріалах справи наявний супровідний лист від 30.11.2022 про направлення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та командиру в/ч. Однак, як вбачається з інформації з автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», зазначене повідомлення внесене в програму також 01.06.2023, тобто через 6 місяців від дати, зазначеної у повідомленні. 

Зазначене також викликає обґрунтовані сумніви про надіслання копії оскаржуваної постанови 30.11.2022 ОСОБА_1 та командиру в/ч, оскільки даних про отримання ОСОБА_1 та в/ч копії оскаржуваної постанови у матеріалах справи відсутні. 

Таким чином, в ході перевірки доводів апеляційної скарги, виникли обґрунтовані сумніви в тому, що рішення у справі про адміністративне правопорушення прийнято у дату, яка вказана в оскаржуваній постанові саме 30.11.2022. 

Є неспростованими доводи апелянта про те, що фактично рішення було прийнято поза межами строку накладення адміністративного стягнення, хоча і датоване 30.11.2022. Тобто, без дотриманням вимог ст. 38 КУпАП, якою передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Окрім того, заслуговують на увагу доводи захисника, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП складено у порушення вимог ст. 254 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329, зокрема порушено термін складання протоколу. 

Так, відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №А2802-207, ОСОБА_1 з 19.08.2022 по 27.08.2022 був відсутній на території розташування в/ч НОМЕР_1 . 

Між тим, як вбачається з цього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , він був складений 30.09.2022, тобто через місяць після подій, зазначених у цьому протоколі.

Навіть з урахуванням проведення службового розслідування по даному факту, яке закінчилось 15.09.2022, протокол про адміністративне правопорушення складений через 15 днів після закінчення службового розслідування, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП. 

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що допущені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення порушення наведених вище норм закону потягло за собою неналежне з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для закриття провадження.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Якушкіної Т. В. задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2022 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                  О. М. Фаріонова