Справа № 344/1913/23 
Провадження № 33/4808/504/23 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Федьківа В.Б., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Федьківа В.Б. на постанову Івано-Франківського міського суду від 14.06.2023 року щодо ОСОБА_1 ,

                в с т а н о в и в :

Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1  визнаний винуватим у тому, що він 25 січня 2023 року о 22 годині 54 хвилин по вулиці Хоткевича, 31 у місті Івано-Франківськ керував транспортним засобом Opel Astra НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядком у лікаря нарколога та підтверджується висновком № 65 від 25.01.2023 року. 
В апеляційній скарзі захисник Федьків В.Б. вказує, що з оскаржуваною постановою не погоджується та вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Повідомляє, що працівник поліції повинен був запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак сп`яніння, а у разі відмови від огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати такий огляд в медичній установі. Звертає увагу на те, що на місці зупинки транспортного засобу, огляд на стан сп`яніння не проводився, матеріали справи не містять відомостей про відмову пройти огляд на місці, що було б підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні та не викликавши особу, яка проводила освідчення на стан сп`яніння. Крім того судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 провину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке йому інкриміновано не визнає та вказує, що наркотичні речовини в той вечір не вживав. Звертає увагу на те, що при обстеженні на стан будь-якого сп`яніння проводиться не тільки забір біоматеріалу з організму, а і можлива спеціальна перевірка, яка є обов`язковою на моторику сприйняття навколишнього світу. Враховуючи наведене просить, оскаржувану постанову скасувати та провадження щодо ОСОБА_1 закрити.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника через перебування того за кордоном.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення апелянта про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо   ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
В діях   ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист. 
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що   ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Пред`явлена копія протоколу про правопорушення не піддається безперешкодному читанню, що порушує вимоги ст. 254 КУпАП, підтверджує, що ОСОБА_1 не пред`явлено належно адміністративне обвинувачення, що істотно порушує його право на захист.
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно.
Порушенням права ОСОБА_1 на захист допустив суд першої інстанції, який ухвалив постанову без його участі.
Як з`ясовано, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , на що не було належної згоди його захисника. Цю обставину апеляційний сукд відносить до істотного порушення його права на захист.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Федьківа В.Б. задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 14.06.2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький