П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/8672/22 
                                                               Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар Павло Анатолійович   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
18 липня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Бердоус Ю. М., 
представника відповідача: Дубіцької Т.В.  
представника позивача: Барішевського О.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення головного управління ДПС у Вінницькій області від 28.07.2022 №0044430714 та №0044410714;
- стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт"  за рахунок бюджетних асигнувань головного управління ДПС у Вінницькій області витрати зі сплати судового збору у розмірі 9175,32 грн.
Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу.
Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до пп.191.1.2. п.191.1 ст. 191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82, п.200.11 ст.200, п.69.2 ст. 69 Податкового кодексу України від 01.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 17.02.2022р. №593к «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки TOB "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" (код ЄДРПОУ 41104967), наказу про поновлення проведення розпочатої перевірки від 06.06.2022р. №1053к та направлень від 17.02.2022р. №740, №741, проведена позапланова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" щодо дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з 01.12.2020 по 30.11.2021 в податковій декларації з податку на додану вартість від 17.12.2021  №9386638302.
За результатами перевірки складено акт №3056/02-32-07-14/41104967 від 29.06.2022 в якому зафіксовано виявлені порушення податкового законодавства TOB "Поділля Агропродукт":
1. пп. «а» п.185.1. ст.. 185, пп. «а», «б» п. 187.1. ст.. 187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого TOB «Поділля Агропродукт»:
- занижено податок на додану вартість до сплати (р. 18 Декларації") в загальній сумі 397151грн., в т.ч.: за листопад 2021 року в сумі 397151 грн.,
- завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації) за листопад 2021 року в сумі 115249грн.
2. п. 201.1., п. 201.7. ст.201 Податкового кодексу України за відсутність реєстрації TOB «Поділля Агропродукт» податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 129490,60грн., в т.ч. за листопад 2021 року в сумі ПДВ 129490,60 грн.
Порушення викладені в акті перевірки стали предметом заперечення.
Комісія з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок головного управління ДПС у Вінницькій області прийняла рішення, що висновки викладені в акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірні та відповідають вимогам чинного законодавства.
За результатами проведення позапланової виїзної документальної перевірки TOB "Поділля Агропродукт", на підставі висновків акта перевірки головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 28.07.2022:
- №00444430714, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 115249 грн.;
- №0044410714, яким збільшено зобов`язання з податку на додатну вартість у розмірі 397151 грн. за листопад 2021 року та застосовано штрафні санкції  в сумі 99288 грн. за порушення платником податків податкового законодавства  в частині відсутності складання та реєстрації податкової накладної в ЄРПН на суму ПДВ 129490 грн.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться, зокрема, суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
У відповідності до норм пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено загальне правило віднесення сум податку до податкового кредиту, за яким датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 Податкового кодексу України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 Податкового кодексу України.
Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
За змістом пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
У відповідності до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Згідно з підпунктом "б" пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.
З матеріалів справи встановлено, що у ході документальної позапланової виїзної перевірки позивача, висновки якої є підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, контролюючий орган перевірив правомірність декларування позивачем від`ємного значення з податку на додану вартість  задекларованого у попередніх періодах з 01.12.2020 по 30.11.2021 та встановив заниження податку на додану вартість  в загальній сумі 397151 грн. за листопад 2021 року та завищення від`ємного значення з податку на додану вартість , що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за листопад 2021 року в сумі 115249 грн.
У ході судового розгляду справи представник позивача вказав, що дані податкового обліку ТОВ "Поділля Агропродукт", у яких відображені його взаємовідносини з ТОВ "ДАРИ ЦЕРЕРИ", що не визнаються відповідачем, підтверджені належними первинними документами.
Натомість, представник відповідача наполягав на відсутності фактичних господарських відносин між позивачем та вказаним контрагентом,  а наявні у позивача первинні документи не дають йому підстав для формування в обліку показників з податкового кредиту.
Положеннями пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
В силу абзаців 5, 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Вимогами частин 1, 2, 8 статті 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Слід зазначити, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.
Підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, який у подальшому приймає участь у формуванні сум бюджетного відшкодування, є факт реального здійснення операцій з придбання товарів та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Водночас, необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їхнього реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника з метою штучного створення умов для формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку.
Досліджуючи взаємовідносини позивача з ТОВ "ДАРИ ЦЕРЕРИ" встановлено, що вони випливають із договору поставки зерна пшениці фуражного від 15.11.2021 №15/11/2021/1, згідно умов якого постачальник (ТОВ "ДАРИ ЦЕРЕРИ") зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти  та оплатити  зерно пшениці фуражне, згідно ДСТУ 3768:2019.
Кількість, якість, умови оплати, строки поставки, ціна за одиницю та загальна вартість зазначається у специфікації (ях) та/або видатковій (их) накладній (их), які являється невід`ємними частинами даного договору.
Відповідно до додаткової угоди від 15.11.2021року №1 до договору від 15.11.2021року №15/11/2021року Постачальник постачає наступний товар: Пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 500т 7800 грн/т.
Базисні умови поставки: EXW Інкотермс 2020.
Місце поставки: Хмельницька обл., Деражнянський р-н., с. Загинці.
Термін поставки: до 01.12.2021року.
TOB   "ДАРИ   ЦЕРЕРИ",   відповідно   до   договору   від   15.11.2021року   №15/11/2021року, документально оформлено на адресу TOB "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" наступні видаткові накладні: 
№167   від 16.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,16т. на суму 172848,12 грн.
№168 від 17.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,86т    на суму 178308,12 грн.
№174 від 18.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,46т на суму 175188,12грн. 
№175 від 18.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,52т на суму 175656,12грн.
№182 від 19.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,8т на суму 177840,13грн.
№183 від 19.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 24,7т на суму 169000,12 грн.
№184 від 19.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 24,86т на суму 193908,13грн.
№185 від 19.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,82т на суму 177996,12 грн.
№186 від 19.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 24,52т на суму 191256,14грн
№187 від 19.11.2021р. пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,84т на суму 178152,12 грн.
№188 від 19.11.2021р   пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 23,24т на суму 181272,13грн.
№189 від 19.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,58т на суму 176124,12грн. 
№193 від 20.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,52т на суму 175656,12 грн.
№196 від 21.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 25,04т на суму 195312,13 грн.
№197 від 22.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 22,94т на суму 178932,12 грн.
№198 від 22.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 25,4т на суму 198120,13 грн.
№199 від 22.11.2021р пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021р. у кількості 25,48т на суму 198744,13 грн.
Передача товарів оформлена видатковими накладними зі складанням податкових накладних. Позивач провів повну оплату вартості поставлених йому товарів та наданих послуг у безготівковій формі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень за листопад 2021 року.
Суми податку на додану вартість, що віднесені до складу податкового кредиту, підтверджені податковими накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак відповідно до пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України дають позивачу право для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та є достатньою підставою для його декларування у податкових деклараціях.
Первинні документи за ці періоди, які наявні у позивача та надавалися податковому органу на перевірку, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Зауважень щодо форми та змісту цих документів відповідач не висував, порушень порядку їх складання не установив. У ході розгляду справи достовірність цих документів відповідач не спростував та не довів, що викладені у них відомості не відповідають дійсності.
Надання послуг з перевезення оформлено складанням товарно-транспортних накладних.
В акті перевірки міститься посилання на те, що відповідно до наданих до перевірки документів звітів про використання коштів , виданих на відрядження або під звіт, посвідчень про відрядження, картки рахунка 372 "Розрахунки з підзвітними особами" за листопад 2021 року, встановлено, що працівники/водії які зазначені  товарно-транспортних накладних  не перебували у відрядженнях на дату оформлення товарно-транспортних накладних. 
Такі висновки податкового органу в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявним в матеріалах справи Наказом директора ТОВ "Поділля Агропродукт" №01/09 від 01.09.2019 "Про введення в дію Процедури відрядження працівників" згідно якого вважаються відрядженнями службові поїздки працівників, постійна робота яких проходить у дорозі або має роз`їзний (пересувний) характер, в межах одного робочого дня та не передбачає забезпечення працівника добовими та не оплачується проживання. 
В акті перевірки вказано про  оприбуткування та відображення позивачем в бухгалтерському обліку  придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ "ДАРИ ЦЕРЕРИ" за номенклатурою - "пшениця нестандартна", яка відмінна  від номенклатури, що зазначена у первинних документах  - "пшениця 4 клас нестандартна урожаю 2021 року", що, на думку контролюючого органу, ставить під сумнів реальність операцій з поставки товарів позивачеві.   
Такі доводи є необґрунтованими, оскільки наявність або відсутність окремих документів, як і помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 11.09.2018 року у справі №804/4787/16, від 24.05.2019 року №826/7423/16, від 08.06.2022 року у справі №560/4131/19.
У цьому контексті суд відзначає, що окремі недоліки наданих документів не нівелюють їхню доказову силу та не є підставою неможливості їх врахування при оцінці обставин спірної справи. Відповідно до сформульованого Верховним Судом підходу, формальні недоліки у первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, мають оцінюватися у сукупності з іншими обставинами. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції. У свою чергу, реальність господарської операції визначається фактом руху активів та зміною стану зобов`язань суб`єкта господарювання, а не повноваженнями осіб зі складання первинних документів, що засвідчують здійснення господарської операції, про що зазначено, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2018 року у справі №П/811/1508/16, від 12.06.2018 року у справі №802/1155/17-а, від 12.06.2018 року у справі №826/11879/13-а, від 23.05.2018 року у справі №2а-102/09/0770, від 24.09.2019 року у справі №826/9039/16, від 18.11.2019 року у справі №808/3356/17, від 17.09.2019 року у справі №500/2733/18, від 22.03.2021 року у справі №440/545/19, від 19.06.2018 року у справі №826/7704/16, від 17.04.2018 року у справі №820/475/17, від 05.06.2018 року у справі №809/1139/17, від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 26.06.2018 року у справі №808/2360/17, від 20.02.2018 року у справі №809/117/13-а, від 29.07.2020 року у справі №200/5834/19-а, від 11.09.2019 року у справі №814/1932/17, від 28.10.2019 року у справі №280/5058/18, від 22.11.2021 року у справі №0670/2176/11.
Слід зауважити, що відсутність окремих документів не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних можливо встановити, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Товарно-транспортна накладна відображає відомості про господарську операцію з перевезення вантажів. Наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей є обов`язковою умовою формування бази оподаткування податком на додану вартість при оподаткуванні операцій за договорами перевезення, але не при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки; сама по собі відсутність товарно-транспортних накладних не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій з поставки товарів.
Разом з тим, матеріали справи містять копії товарно-транспортних накладних за спірний період.
В акті перевірки контролюючий орган дійшов до висновку, що позивач задекларував нереальні (безтоварні) господарські операції з придбання товару у постачальника, який який за відомо вносить недостовірну інформацію в первинні документи для формального оформлення господарських операцій з іншими суб`єктами господарювання .
Такі висновки зроблені на підставі аналізу податкової інформації Єдиного реєстру податкових накладних, за даними якого серед постачальника ТОВ "ДАРИ ЦЕРЕРИ" першій ланці ланцюга постачання не встановлено придбання товарів, які у подальшому реалізовані позивачу.
У статті 83 Податкового кодексу України наведений перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
За приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
Пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Під час зустрічної звірки здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків. За результатами зустрічних звірок складається довідка, що надається суб`єкту господарювання у десятиденний строк.
Як вбачається з акту перевірки, у ході документальної виїзної перевірки позивача контролюючі органи не проводили зустрічні звірки з ТОВ «ДАРИ ЦЕРЕРИ» та контрагентами останнього. 
При цьому, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента позивача, у тому числі по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, не є належним доказом у розумінні процесуального закону і не породжує правових наслідків для платника податків.
Схожу правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 15.05.2018 року у справі №810/4391/16, від 11.05.2022 року у справі №826/6126/18.
Висновки про завищення позивачем податкового кредиту за спірними операціями, обґрунтовані посиланням на безтоварність взаємовідносин, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, також не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Слід зазначити, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника на податковий кредит при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ від дотримання податкової дисципліни його контрагентом - постачальником товару (послуг), якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товару (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності та в оподатковуваних ПДВ операціях. Порушення постачальником товару (послуг) податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його (покупця) обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента (постачальника) та про злагодженість дій між ними.
У ході судового розгляду справи відповідач не надав достатніх та достовірних доказів, які б доводили нереальність виконання операцій з поставки позивачеві товару, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили несумлінність позивача як платника податків або позбавляють його права на бюджетне відшкодування.
Оскільки відповідач не довів суду висновки акту перевірки про порушення позивачем норм податкового законодавства при декларуванні показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань у деклараціях з податку на податку додану вартість за господарськими операціями з придбання товару в ТОВ "ДАРИ ЦЕРЕРИ", які б призвели до завищення податкового кредиту з ПДВ та як наслідок, до перевищення заявленої суми бюджетного відшкодування, тому зменшення бюджетного відшкодування підставі пункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу є неправомірним.
Згідно з пунктом 57.4 статті 57 Податкового кодексу України штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню.
За результатами перевірки податковим органом також встановлено порушення пп. 201.1, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України та застосовані штрафні санкції за відсутність реєстрації ТОВ "Поділля Агропродукт" податкової накладної  в ЄДРПН  на суму ПДВ 129490,60 грн., в т.ч. за листопад 2021 року. 
Так у ході перевірки було встановлено, що ТОВ "Перше травня комбікормовий завод" здійснювало оплату за поставлену с/г продукцію на розрахунковий рахунок ТОВ "Поділля Агропродукт" із зазначенням платежу "оплата за СПГ зн.дог. №13/10/2020-1 від 13.10.20р. в т.ч. ПДВ 20%", відповідно до виписок банку №126 від 18.02.2021 на загальну суму 800000,00 грн.,№344 від 25.11.2021 аванс на загальну суму 776943,59 грн., №346 від 25.11.2021 на загальну суму 5000000,00 грн., №347 від 25.11.2021 на загальну суму 4622218,86 грн.
Крім того зазначено, що між ТОВ "Поділля Агропродукт" і ТОВ "Перше травня комбікормовий завод" існували договірні відносини на предмет постачання товарів по договору №13/10/200-1 від 13.10.2020, в тому числі станом на 25.11.2021 (дата отримання попередньої оплати).
Визначаючись щодо наявності/відсутності договірних відносин позивача з ТОВ "Перше травня комбікормовий завод" станом на 21.11.2021 щодо зарахування помилково сплачених коштів, слід виходити з наступного.
Як свідчать матеріали справи, 13.10.2020 між ТОВ "Перше травня комбікормовий завод" (Покупець) та ТОВ "Поділля Агропродукт" (Постачальник) укладеного Договір поставки сільськогосподарської продукції №13/10/2020-1 від 13.10.2020 (Договір).
Згідно пункту 1.1 зазначеного договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити Товар в кількості, асортименті, у строки і на умовах, передбачених у цьому Договорі і Додаткових угодах, які з моменту їх підписання, стають невід`ємними частинами цього Договору.
На виконання зазначених умов, сторонами було укладеного Додаткову угоду №1 від 13.10.2020 до Договору про поставку Товару (кукурудзи 3 класу урожаю 2020 року) на загальну суму 3 399000,00 грн., у тому числі ПДВ 566500, 00 грн.
20.11.2020 сторонами укладено додаткову угоду №2 від 20.11.2020 до Договору №13/10/2020-1 від 13.10.2020  на загальну суму 12779580,00 грн., у тому числі ПДВ 2129930,00 грн.
Враховуючи Додаткові угоди №1 та №2, загальна сума Договору склала 16178580 грн.
На виконання умов п.104 Договору між сторонами підписано Протокол про закінчення розрахунків від 22.11.2020 відповідно до якого сторони підтвердили, що станом на день складання протоколу, Постачальник поставив, а Замовник прийняв Товар на загальну суму 16178580 грн.
Додатковою угодою №3 від 22.11.2021 сторонами погоджено припинити дію Договору №13/10/2020-1 від 13.10.2020.
Після припинення договірних відносин ТОВ "Перше травня комбікормовий завод" 25.11.2021 перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ "Поділля Агропродукт" суму у розмірі 776943,59 грн.
У зв`язку із помилковим перерахунком коштів ТОВ "Перше травня комбікормовий завод" 28.11.2021 звернулося до позивача із листом вих. №28/11/21 з проханням повернути повернути такі кошти на розрахунковий рахунок вказаний  у листі.  
Відповідно до платіжного доручення №2136137369 від 29.11.2021 ТОВ "Поділля Агропродукт" повернуто ТОВ "Перше травня комбікормовий завод" помилково зараховані кошти у сумі  776943,59 грн.
Отже, докази, наявні в матеріалах справи, підтверджують, що кошти у розмірі 776943,59 грн. є помилково перерахованими ТОВ "Перше травня комбікормовий завод" на адресу позивача, а договірні відносини між цими суб`єктами господарювання є припиненими.
Таким чином, така операція в контексті податкового законодавства не є господарською, а відтак за її наслідками у позивача не виникло обов`язку складання та реєстрації відповідної податкової накладної.
Також є безпідставними твердження представника відповідача, що лист контрагента - покупця про повернення помилково перерахованих коштів не містить реквізитів вхідної кореспонденції ТОВ "Поділля Агропродукт", що унеможливлює встановити фактичну дату отримання такого листа.
Суб`єкт господарювання наділений правом на власний розсуд вести облік вхідної та вихідної кореспонденції, обов`язку реєстрації чинним законодавством не передбачено.
Враховуючи викладене, є передчасним та помилковим висновок податкового органу про порушення позивачем вимог пп. 201.1, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України.
Беручи до уваги встановлене в сукупності, наведені відповідачем аргументи не знайшли свого підтвердження та базуються на необґрунтованих припущеннях, а тому, податкові повідомлення-рішення, які було складено через такі обставини, є протиправними та підлягають скасуванню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі 21 липня 2023 року.

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.