ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 серпня 2023 року           справа №360/151/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі № 360/151/23 (головуючий І інстанції Секірська А.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                    ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 07.02.2022 № 121130003372 про відмову позивачу у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на підставі його заяви від 31.01.2022 з дати первинного звернення, тобто з 31.01.2022, зарахувавши при цьому до загального страхового та до пільгового стажу за Списком № 2 період його роботи з 06.12.2010 по 19.06.2015 та з 27.08.2015 по 31.12.2016 у ТОВ “Заполярпромгражданстрой”.
В обґрунтування позову зазначив, що 31.01.2022 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.
За результатами розгляду відповідач прийняв рішення від 07.02.2022 № 121130003372, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії через відсутність страхового стажу.
При цьому відповідач не врахував як до страхового стажу, так і до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи в РФ з 06.12.2010 по 19.06.2015, з 27.08.2015 по 30.11.2017, оскільки відсутні докази сплати страхових внесків на території Росії, а надана довідка не відповідає по своїй формі Додатку 5 до Порядку
Рішення пенсійного органу є протиправним та таким, що порушує права та законні інтереси позивача на соціальний захист.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 07.02.2022 № 121130003372 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 31.01.2022, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи на території РФ з 06.12.2010 по 19.06.2015, з 27.08.2015 по 30.11.2017, оскільки відсутня інформація, що з заробітної плати заявника сплачено страхові внески до Пенсійного фонду РФ.
Крім того, відповідно до листа Мінсоцполітики № 1110/2-23-54 від 12.01.2023 з 01.01.2023 Україна припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав – учасниць Співдружності незалежності Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, тобто до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території рф по 31.12.1991.
До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2012 по 19.06.2015, з 27.08.2015 по 31.12.2016, оскільки довідка від 19.11.2021 № 208 не відповідає Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема відсутні три підписи відповідальних осіб. Пільгову роботу не підтверджено наказами про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права та відсутній перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи згідно із довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.04.2022 № 1601-5001118710 - 38713, АДРЕСА_2 .
Рішенням Комісії при ГУ ПФУ в Луганській області від 01.07.2021 № 09/08 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи підтверджено право на зарахування періодів роботи:
- на Лисичанському содовому заводі ім. В.І. Леніна (ВАТ “Лисичанська сода”) в якості електрозварника ручного зварювання цеху вапняних печей виробництва кальцинованої соди з 27.07.1983 по 31.07.1984 календарно (пункт 6 підрозділу 1 розділу VIII “Хімічне виробництво” Списку № 1 виробництв, цехів і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173); 
- у ВАТ “Лисичанський склозавод” в якості електрозварника ручного зварювання з 26.09.1984 по 12.06.1987 календарно та з 01.01.1992 по 21.08.1992 за фактично відпрацьованим часом 5 місяців 21 день (позиція 23200000-19906 розділу ХХХІІ “Загальні професії” Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМ СРСР від 26.01.1991 № 10),
- електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні з 01.03.1996 по 05.05.1997 за фактично відпрацьованим часом 1 рік 5 днів, з 15.03.1999 по 11.03.2001 за фактично відпрацьованим часом 3 місяці 11 днів (позиція 232000000-19756 розділу ХХХІІІ “Загальні професії” Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 № 162) до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і № 2 відповідно вимог пунктів 1 і 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та за результатами атестації робочих місць за умовами праці.
Не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 01.08.1984 по 14.08.1984 у зв`язку з відсутністю нарахування заробітної плати; з 22.08.1992 по 13.09.1993 у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця “електрозварника” в наказі по підприємству від 26.05.1994 № 254 про атестацію робочих місць за умовами праці. 
31.01.2022 позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.
Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі визначено, що розгляд заяви позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, що визнається сторонами. 
Рішенням ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 07.02.2022 № 121130003372 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
В рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж становить 30 років.
Страховий стаж позивача з урахуванням кратності становить 28 років 24 дні. 
Необхідний пільговий стаж становить 12 років 6 місяців. 
Пільговий стаж позивача становить 11 років 3 місяці 11 днів. 
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи на території РФ з 06.12.2010 по 19.06.2015, з 27.08.2015 по 30.11.2017, оскільки відсутня довіреність на право підпису та інформація, що з заробітної плати заявника сплачено страхові внески до Пенсійного фонду російської федерації.
До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2012 по 19.06.2015, з 27.08.2015 по 31.12.2016, оскільки довідка від 19.11.2021 № 208 не відповідає Додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності три підписи відповідальних осіб. Пільгову роботу не підтверджено наказами про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права та відсутній перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.
08.02.2023 за вих.№ 639-141/В-02/8-1200/23 ГУ ПФУ в Луганській області надано відповідь позивачу, що за наданою заявою від 31.01.2022 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 07.02.2022 № 121130003372 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи в РФ з 06.12.2010 по 19.06.2015, з 27.08.2015 по 30.11.2017, з 01.12.2017 по 31.01.2019, з 14.02.2020 по 18.03.2021, з 12.10.2021 по 25.12.2021 у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків.
Трудова книжка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 містить такі записи:
1. 01.09.1980 - 16.07.1983 – навчання в ПТУ № 51, диплом НОМЕР_3 від 16.07.1983;
2. 27.07.1983 – прийнятий в цех вапняно-обжигових печей електрозварювальником ручного зварювання 3 розряду, розпорядження № 501/к від 22.07.1983;
3. 14.08.1984 – звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР, розпорядження від 21.08.1984 № 509к;
Лисичанський скляний завод:
4. 26.09.1984 – прийнятий до лісотарного цеху електрозварювальником 3 розряду, наказ № 591 від 11.09.1984;
5. 12.06.1987 – звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП УРСР, наказ від 12.06.1987 № 257;
6. 05.10.1981- прийнятий до енергоцеху слюсарем – трубопровідником 4 розряду, наказ від 15.09.1987 № 527;
7. 26.07.1989 – присвоєно 5 розряд слюсаря-трубопровідника в енергцех, наказ від 15.09.1987 № 527;
8. 22.10.1990 – переведений до будділянки електрозварювальником 4 розряду, наказ від 15.10.1990 № 139;
9. 13.09.1993 – звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, наказ від 13.09.1993 № 798;
Українсько – російська виробничо –комерційна компанія “Генезіс”:
10. 14.09.1993 – прийнятий в якості електрозварювальника 5 розряду, наказ від 14.09.1993 № 26/к;
11. 25.04.1994 – звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, наказ від 25.04.1994 № 24/к-94;
Будівельний кооператив “Лєна”:
12. 16.05.1994 – прийнятий на роботу газоелектрозварювальником 5 розряду, наказ від 02.06.1994 № 38;
13. 25.08.1994 – звільнений за ст. 31 КЗпП РФ за власним бажанням, наказ від 27.07.1994 № 66;
Будівельно – монтажне управління “Сільстрой” Крайня Північ:
14. 01.11.1994 – прийнятий електрозварювальником 5 розряду вахтовим методом, наказ від 01.11.1997 № 395;
15. 25.01.1995 – звільнений за ст. 31 КЗпП РФ за власним бажанням, наказ від 26.01.1995 № 59;
Лисичанський склозавод:
16. 01.03.1996 – прийнятий до ремонтно-будівельний відділ газоелектрозварювальником 4 розряду, наказ від 01.03.1996 № 183;
17. 05.05.1997 – звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ від 06.05.1997 № 108;
18. 15.05.1997 – ООВ “Техмонтаж-Сервіс” - прийнятий газоелектрозварювальником 4 розряду, наказ від 15.05.1997 № 21;
19. 16.11.1998 – звільнений за ст. 31 КЗпП РФ за власним бажанням, наказ від 16.11.1998 № 38;
20. 15.03.1999 – прийнятий до ремонтно-будівельного відділу електрозварювальником 4 розряду, наказ від 26.02.1999 № 36;
21. 11.03.2001 – звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, наказ від 11.03.2001 № 273;
ВАТ “Лисичанський склозавод”:
22. 03.05.2001 – прийнятий на ремонтно-будівельну ділянку електрозварювальником, зайнятим на різці та ручному зварюванні 4 розряду, наказ від 17.04.2001 № 368;
23. 10.09.2001 – звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, наказ від 10.09.2001 № 756;
24. 06.08.2001 – МППКП “Рембудсервіс”, наказ від 06.08.2001 № 527/1-К;
25. 04.02.2003 – звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ від 04.02.2003 № 55-к;
ТОВ “Вікор”:
26. 01.02.2004 – прийнятий на посаду електрозварювальника 5 розряду, наказ від 01.02.2004 № 2к/04;
27. 01.02.2004 – запис за № 26 є недійсною; прийнятий електрозварювальником ручного зварювання, наказ від 01.02.2004 № 2к/04;
28. 05.11.2010 – звільнений з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, наказ від 05.11.2010 № 32-к.
Вкладиш до трудової книжки НОМЕР_4 містить такі записи про періоди роботи ОСОБА_1 :
Район Крайньої Півночі ТОВ “Заполярпромгражданстрой” РФ:
29. 06.12.2010 - прийнятий електрозварювальником 5 розряду вахтовим методом роботи, наказ від 06.12.2010 № 1516-л/с;
30. 19.06.2015 – трудовий договір припинено по обставинам, які не залежать від волі сторін, у зв`язку з закінченням строку дії дозволу на роботу, стаття 83 частина перша пункт 9 Трудового кодексу РФ, наказ від 19.06.2015 № 1291-у;
31. 27.08.2015 – прийнятий електрозварювальником ручного зварювання вахтовим методом роботи 6 розряду, наказ від 27.08.2015 № 1249-л/с;
32. 30.11.2017 – трудовий договір припинено за власним бажанням, п. 3 ч. 1 ст. 77 ТК РФ, наказ від 30.11.2017 № 3602;
ТОВ “СГК-2” РФ район Крайньої Півночі:
33. 01.12.2017 – прийнятий електрозварювальником ручного зварювання 6 розряду до будівельно – монтажного управління № 1 ділянки № 4 вахтовим методом роботи, наказ від 01.12.2017 № 3274;
34. 25.10.2018 – переведений на тій же посаді до будівельно – монтажного управління № 3 ділянка № 5 вахтовим методом роботи, наказ від 25.10.2018 № 937;
35. 31.01.2019 – трудовий договір припинений у зв`язку з закінченням його строку, п. 2 ч.1 ст. 77 ТК рф, наказ від 25.01.2019 № 1001;
Район Крайньої Півночі, РФ, Ямало-Ненецький автономний округ м. Новий Уренгой ТОВ “СпецГазТехнологія”
36. 14.02.2020 – прийнятий на ділянку № 1 електрозварювальником ручного зварювання 6 розряду вахтовим методом роботи, наказ від 14.02.2020 № 15.
Згідно із розрахунком стажу ОСОБА_1 станом на 31.01.2022 (форма РС-право) до страхового та пільгового стажу позивача зараховано такі періоди:
01.09.1980 – 16.07.1983 – навчання за фахом – 2 роки 10 місяців 16 днів;
27.07.1983 – 31.07.1984 – Список № 1 – 1 рік 0 місяців 5 днів;
01.08.1984 – 14.08.1984 – 0 років 0 місяців 14 днів;
26.09.1984 – 12.06.1987 – Список № 2 – 2 роки 8 місяців 17 днів;
05.10.1987 – 21.10.1990 – 3 роки 0 місяців 17 днів;
22.10.1990 – 31.12.1991 – Список № 2- 1 рік 2 місяці 10 днів;
01.01.1992 – 21.06.1992 – Список № 2 – 0 років 5 місяців 21 день;
22.06.1992 – 21.08.1992 – 0 років 2 місяці 0 днів; 
22.08.1992 – 13.09.1993 – 1 рік 0 місяців 22 дні;
14.09.1993 – 25.04.1994 – 0 років 7 місяців 12 днів;
16.05.1994 – 25.08.1994 – 0 років 3 місяці 10 днів;
01.11.1994 – 25.01.1995 – 0 років 2 місяці 25 днів;
01.03.1996 – 05.03.1997 – Список № 2 – 1 рік 0 місяців 5 днів;
06.03.1997 – 05.05.1997 – 0 років 2 місяці 0 днів;
15.05.1997 – 16.11.1998 – 1 рік 6 місяців 2 дні;
15.03.1999 – 30.11.2000 – Список № 2 – 1 рік 8 місяців 16 днів;
01.12.2000 – 11.03.2001 – 0 років 3 місяці 11 днів;
03.05.2001 – 13.08.2001 – Список № 2 – 0 років 3 місяці 11 днів;
14.08.2001 – 10.09.2001 – 0 років 0 місяців 27 днів;
11.09.2001 – 04.02.2003 – 1 рік 4 місяці 24 дні;
01.05.2003 – 30.06.2003 – 0 років 2 місяців 0 днів;
01.02.2004 – 05.11.2010 – 6 років 8 місяців 29днів;
всього – 27 років 0 місяців 24 дні.
Довідкою ТОВ “Заполярпромгаражстрой” від 19.11.2021 № 208 підтверджено роботу ОСОБА_1 повний робочий день в якості електрозварювальника ручного зварювання 5 розряду з 06.12.2010 (наказ № 1516 від 06.12.2010) по 19.06.2015 (наказ № 1291 від 19.06.2015); електрозварювальника ручного зварювання 6 розряду з 27.08.2015 (наказ № 1249 від 27.08.2015) по 30.11.2017 (наказ № 3002 від 30.11.2017) всі періоди роботи проходили вахтовим методом, на підприємстві ТОВ “Заполярпромгражданстрой” з вироботкою річної норми робочого часу, встановленого ТК РФ, у відповідності до постанови уряду РФ від 11.07.2002 № 516 на підставі ухвали Конституційного суду РФ від 12.07.2006 № 261. 
Також працював за угодами цивільно – правового характеру:
з 17.02.2011 по 28.02.2011, договір № 7615 від 17.02.2011;
з 10.09.2011 по 30.09.2011, договір № 38546 від 10.09.2011;
з 01.03.2012 по 07.04.2012, договір № 14797 від 01.03.2012;
з 17.04.2013 по 30.04.2013, договір № 5133 від 17.04.2013;
з 17.05.2014 по 31.05.2014, договір № 5202 від 17.05.2014;
з 01.10.2014 по 29.10.2014, договір № 13620 від 01.10.2014. 
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що у відповідача відсутні підстави стверджувати про відсутність інформації про утримання з заробітної плати заявника страхових внесків до Пенсійного фонду РФ, оскільки ця інформація була зазначена в наданих позивачем довідках.

Оцінка суду.

На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 (далі - Угода) закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.
Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.
Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав N01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.
Статтею 3 Угоди також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом РФ про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України компетентні органи РФ відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства РФ.
Є безпідставними посилання відповідача на припинення з 01.01.2023 Україною участі в Угоді про гарантії прав громадян держав – учасниць Співдружності незалежності Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки спірні правовідносини виникли до припинення участі України в Угоді.
Аналогічні положення закріплені і в частині третій статті 96 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" від 15 травня 1990 року № 1480-І, відповідно до якої при вибутті осіб, які проживають у районах, де до заробітної плати встановлено районні коефіцієнти, за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлено, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.
Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Як визначено частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом .
Згідно частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
На підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків. 
Позивач станом на дату звернення до територіальних органів ПФУ (31.01.2022) досяг 56 років, що відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.
Щодо періодів роботи з 06.12.2010 по 19.06.2015 та з 27.08.2015 по 31.12.2016 у ТОВ “Заполярпромгражданстрой”, які не враховані до пільгового стажу позивача, суд зазначає наступне.
Пенсійним органом період роботи з 01.01.2012 по 19.06.2015, з 27.08.2015 по 31.12.2016, не враховано до пільгового стажу, оскільки довідка від 19.11.2021 № 208 не відповідає Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема, відсутні три підписи відповідальних осіб. 
Також пільгову роботу не підтверджено наказами про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права та відсутній перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. 
Періоди роботи на території РФ з 06.12.2010 по 19.06.2015, з 27.08.2015 по 30.11.2017 не враховано до пільгового стажу, оскільки відсутня довіреність на право підпису та інформація, що з заробітної плати заявника сплачено страхові внески до Пенсійного фонду РФ.
Згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі – Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. 
Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. 
Таким чином, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).
Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. 
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. 
Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Трудовою книжкою позивача підтверджується, що він працював у період з 06.12.2010 по 19.06.2015, з 27.08.2015 по 30.11.2017 електрозварювальником у ТОВ “Заполярпромгражданстрой”.
Щодо уточнюючої довідки, то суд зазначає, що вона видана на підставі первинних документів за періоди 2010-2017: особової картки Т-2, табелю обліку робочого часу, журналів наказів по особовому складу, розрахунково – платіжних відомостей, штатного розпису, ЕТКС, карти атестації робочого місця, посадової інструкції. Ліцензія на здійснення діяльності з будування будівель та споруд Д № 671669 Г № 133955, Г № 133933, журнал з техніки безпеки, паспорт на зварювальний агрегат АДД-4001С на шасі, шлифмашинку, сертифікати на електроди БАРС 308LSi, круги шліфувальні, клеми, інвентаризаційна книга обліку основних засобів Положення про вахтовий метод роботи, договори цивільно-правового характеру. 
При цьому є неприйнятними доводи відповідача, що довідка від 19.11.2021 № 208 не відповідає Додатку 5 до Порядку, оскільки довідка видана в іноземній державі на підставі нормативних актів цієї держави, пенсійні органи якої не керуються нормативними актами України.
Є безпідставними доводи апелянта щодо не підтвердження пільгової роботи наказами про результати атестації робочих місць, оскільки в довідці ТОВ “Заполярпромгаражстрой” від 19.11.2021 № 208 зазначено, що атестація робочого місця проводилась в 2009 році, 2013 році. За результатами атестації професія “електрозварювальник ручного зварювання” визнана шкідливою та важкою, встановлено клас умов праці 3.3 картки атестації робочого місця наявні.
Щодо відсутності інформації про сплату страхових внесків,суд зазначає, що в довідках ТОВ “Заполярпромгаражстрой” від 24.04.2018 № № 1469, 1466, 1465, 1462, 1463, 1464, 1468, 1467 зазначено, що зі всіх сум проводилися відрахування до ПФ РФ.
За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі № 360/151/23 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі № 360/151/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 02 серпня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 02 серпня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                          А.В. Гайдар

                                                                                          І.В. Геращенко