ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/3607/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року (суддя Прудник С.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КІРАНА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
                                                                ВСТАНОВИВ:
ТОВ «КІРАНА» звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року позов задоволено.  
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області №00/6000407 від 10.01.2023 року, яким зменшено розмір від`ємного значення, суми податку на додану вартість у розмірі 99 289,00 грн.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було  враховано відсутність доказів того, що господарська операція між позивачем та ФГ «АГРОШ» були фактично виконані. Також зазначено про відсутність  у даних  ЄРПН зареєстрованих накладних за лютий 2022 року по постачальнику  ФГ «АГРОШ», що свідчить про неправомірність включення  позивачем  до складу податкового кредиту лютого 2022 по контрагенту ФГ «АГРОШ»  ПДВ на суму 99  928, 5грн.  
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2022 року з урахуванням /уточнюючих розрахунків ТОВ «КІРАНА». 
Перевіркою встановлено, що позивачем відображено у складі податкових кредиту за лютий 2022 року з урахуванням /уточнюючих розрахунків наступні податкові накладні: податкову накладну з обсягом постачання на суму 709 210,10 грн. та ПДВ (14%) 99 289,5 грн. Згідно даних ЄРПН зареєстровані податкові накладні за лютий 2022 року по контрагенту-постачальнику ФГ «АГРОШ» (32715398) ІПН 327153920086 відсутні. Отже, TOB «КІРАНА» неправомірно включено до складу податкового кредиту лютого 2022 року по контрагенту ФГ «АГРОШ» ІПН 327153920086 на суму ПДВ 99 289,5 гривень.
За наслідками перевірки складено акт від 17.11.2022 року №20583/04-36-04-07/40753129 та встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2 та 198.6 ст. 198, за липень 2021 року завищено податковий кредит на суму 99 283,5 грн., що в свою чергу призвело до заниження податкових зобов`язань за лютий 2022 року на суму 99 283,5 грн. 
За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» №00/60000407 від 10.01.2023 року. 
Позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність податкового повідомлення - рішення не було доведено. 
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до пункту   185.1 статті 185 ПК України   об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до   статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до   статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом   187.1 статті 187 ПК України   передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Підпунктом   14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з   розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту   198.1 статті 198 Податкового кодексу України   до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно пункту   198.2 статті 198 Податкового кодексу України   датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту   198.3 статті 198 Податкового кодексу України   податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом   193.1 статті 193   цього   Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За правилами пункту   198.6 ст.198 Податкового кодексу України   не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом   201.11 статті 201   цього   Кодексу.
Згідно із п.п.200.1,   200.4 ст. 200 ПК України   сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього   Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200   1.3   статті   200   1   цього   Кодексу   на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу   б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200   1.3   статті   200   1   цього   Кодексу   на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом   201.1 статті 201 Податкового кодексу України   встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом   201.7 статті 201 Податкового кодексу України   врегульовано, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Згідно з пунктом   201.8 статті 201 Податкового кодексу України   право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому   статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до пункту   201.10 статті 201 Податкового кодексу України   при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог   законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»   та «Про електронні довірчі послуги».
Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт   14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
За приписами пункту   44.1 статті 44 Податкового кодексу України   для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Положеннями пункту   44.2 статті 44 Податкового кодексу України   передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає   Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Відповідно до   статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»   первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Згідно із частинами першою та другою   статті 9 цього Закону   підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначений у цій нормі.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У податковому обліку витрати, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, та суми ПДВ, включені до податкового кредиту, повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та витрати, пов`язані із цією операцією. Податковий кредит, крім цього, має бути обов`язково підтверджений податковою накладною, зареєстрованою відповідно до   пункту 201.10 статті 201 ПК.
Як було встановлено судом першої інстанції, між товариством з обмеженою відповідальністю «КІРАНА» ( Покупець) та фермерським господарством «АГРОШ» (Постачальник), укладено договір поставки №К-1802/22-2 від 18 лютого 2022 року.
Відповідно до пункту 1.1 зазначеного договору: Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця зерно українського походження врожаю 2021 року (надалі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного договору.
Згідно з пунктом 3.1 договору: Покупець здійснює передплату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі рахунку-фактури.
Пунктом 3.3 передбачено, що: Зобов`язання Покупця зі сплати Товару вважаються виконаним в момент списання коштів з банківського рахунку Покупця, відповідно до реквізитів, вказаних Постачальником у рахунку-фактурі.
На виконання пункту 3.1 даного договору ТОВ «КІРАНА» здійснено передплату за складеною сторонами специфікацією №1 від 18.02.2022 року на загальну суму 808 500,19 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №12480, №345, №12476 від 21.02.2022 року.
Відповідно до пункту 1 специфікації №1 від 18.02.2022 року: Товар поставляється на умовах FCA (в розумінні «Інкотермс – 2010») зі складу Постачальника за адресою: Харківська область, с. Мала Вовча у період з 18.02.2022 року по 10 березня 2022 року включно.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Покупець сплатив на адресу ФГ «АГРОШ» грошові кошти згідно виставленої специфікації №1 від 18.02.2022 року відповідно до умов укладеного договору, проте, в порушення пункту 1.1 зазначеного договору, станом на 24.01.2023 року, Постачальником не здійснено постановку товару на адресу ТОВ «КІРАНА», отже не виконано умови укладеного договору поставки № К-1802/22-2 від 18 лютого 2022 року. 
У зв`язку з невиконанням умов зазначеного договору, ТОВ «КІРАНА» було направлено претензії на адресу ФГ «АГРОШ».
У відповіді на зазначену претензію ФГ «АГРОШ» зазначено, що у період з 24.02.2022 по 11.09.2022, с. Мала Вовча Вовчанській міській громаді Чугуївського району Харківської області перебувало під окупацією, а на даний час, на даний території тривають постійні обстріли, у зв`язку з цим, не має можливості поставити придбаний ТОВ «КІРАНА» товар.
Вказаним підтверджено висновки суду першої інстанції про те, що господарські операції між ТОВ «КІРАНА» та ФГ «АГРОШ» мали реальний характер та були фактично виконані, що підтверджується первинними документами податкового та бухгалтерського обліку. 
Щодо відсутності реєстрації податкової накладної ФГ «АГРОШ» на суму ПДВ 99 289, 50 грн.
Законом України   Про внесення змін до   Податкового кодексу України   та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану   від 12.05.2022 № 2260-IX внесено зміни до   Податкового кодексу України   у   розділ XX   Перехідні положення.
Відповідно п. 32-2 підрозділу 2 розділу   XX   Перехідні положення   ПК України   - тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку:
включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України   Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні;
отримувачі послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, у разі нарахування таким отримувачем послуг податку на додану вартість у складі податкових зобов`язань, визначених у податковій декларації за відповідний звітний (податковий) період, такі платники податку мають право на віднесення таких сум податку до податкового кредиту відповідного звітного (податкового) періоду, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання послуг, відповідно до Закону України   Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
Таким чином, законодавець визначає можливість для суб`єктів господарювання щодо формування податкового кредиту за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що зважаючи на те, що ФГ «АГРОШ» розташовано у с. Мала Вовча, Вовчанського району, Харківської області та відповідно до Наказу Мінреінтеграції від 17 листопада 2022 року №273 входить до складу територіальних громад розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або тих, які перебувають у тимчасовій окупації, TOB «КІРАНА» правомірно включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 99 289,50 грн. по взаємовідносинам з ФГ «АГРОШ» на підставі складених під час господарської операції первинних документів.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КІРАНА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
Постанова у повному обсязі складена 02 серпня 2023 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш