УХВАЛА

10 липня 2023 року 
м. Київ
справа № 520/24486/21
адміністративне провадження № К/990/23050/23  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року
у справі №520/24486/21 
за позовом  ОСОБА_1  
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
28 січня 2022 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 05 січня 2019 року по 11 листопада 2021 року в сумі 33973 (тридцять три тисячі дев`ятсот сімдесят три) грн 27 коп.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплати.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 12 листопада 2021 року та порушення строків виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 04 січня 2019 року по 12 листопада 2021 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
14 лютого 2023 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху з підстав порушення строку подання апеляційної скарги та ненаданням документу про сплату судового збору.
07 березня 2023 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі №520/24486/21, оскільки підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені військовою частиною      НОМЕР_1 , були визнані неповажними.
29 червня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі №520/24486/21.
Відповідно до частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд зазначає таке.
Верховим Судом встановлено, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року залишено без руху з підстав порушення строку подання апеляційної скарги та ненаданням документу про сплату судового збору. При цьому, скаржнику запропоновано в строк протягом десяти днів з дня отримання вказаної ухвали звернутись до суду з заявою про поновлення строку і вказати інші поважні причини для поновлення строку.
На виконання вимог ухвали суду від 14.02.2023 року апелянтом надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та платіжне доручення про сплату судового збору. В обґрунтування клопотання, скаржник посилався на обставини введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 та залучення особового складу Військової частини НОМЕР_1 до виконання завдань щодо утримання зайнятих районів, рубежів і позицій, відбиття ударів противника, прориву оборони противника, що обмежує доступ до засобів поштового та телекомунікаційного зв`язку в умовах ведення постійних бойових дій та оперативного переміщення. Вказані обставини позбавили можливості відповідача вчасно ознайомитися з прийнятим рішенням суду, а відповідно скористатися правом на його оскарження.
Відмовляючи у відкритті провадження судом апеляційної інстанції зазначено, що клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення не містить посилань на конкретні обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану в роботі конкретного виконавця, на якого покладено обов`язки з вирішення юридичних питань Військової частини НОМЕР_1 , та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій..
Також щодо посиланням скаржника на воєнний стан, Верховний Суд звертає увагу, що  саме по собі введення на певній території воєнного стану, не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення та не зазначення які саме обставини, зумовлені воєнним станом спричинили перешкоди своєчасному поданню апеляційної скарги.
Оскільки Військовою частиною НОМЕР_1 не вказано на обставини, які зумовлені воєнним станом та пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, що не залежали від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений процесуальним законом строку, подання апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не можуть бути поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Разом з тим, відповідач, як при поданні апеляційної скарги, так і в межах встановленого у подальшому судом апеляційної інстанції строку, не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.
Згідно із пунктом 4 частин першої статті 299 КАС України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції щодо підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідає правильному застосуванню пункту 4 частини першої статті 299 КАС.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Положеннями пункту 2 частини другої статті 333 КАС України встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, з яким погоджується і суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження, оскільки скаржником не були усунуті недоліки апеляційної скарги.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційною інстанцією прийнято обґрунтоване рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Слід також зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Враховуючи, що зміст ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року та обставини, на які посилається Військова частина НОМЕР_1 в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 287, 328, 333 КАС України, Суд-
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скарга Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі №520/24486/21.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.
 Судді	А.В. Жук А.Г. Загороднюк   Ж.М. Мельник-Томенко