Номер провадження: 22-ц/813/5723/23 
Справа № 946/750/20
Головуючий у першій інстанції Адамов А. С.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

                                               ПОСТАНОВА
Іменем України
18.09.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом – ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,
на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року, ухваленого судом у складі судді Адамова А.С. в м. Ізмаїл,
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, в обґрунтування якого зазначив, що з осені 2012 року по літо 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син – ОСОБА_3 . Відповідачка без його відома зареєструвала дитину в Ізмаїльському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, та в свідоцтві про народження відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач зазначає, що на момент народження дитини сторони у шлюбі не перебували, але проживали разом, позивач ніколи не відмовлявся від дитини та хотів того, щоб в свідоцтві про народження у відомостях про батька були вписані саме його дані. 
Відповідач не бажає добровільно зареєструвати позивача батьком дитини та подати відповідну письмову заяву відповідно до ст. 126 СК України. 
Позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису про народження № 178 від 09.02.2017 року, складеного Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 »; по батькові дитини залишити без змін; в графі: «Відомості про батька» вказати: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; громадянин України; місце проживання – АДРЕСА_2 ».
У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якої зазначила, що з осені 2012 року вона проживала з позивачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 дійсно є батьком їх сина. Син знаходиться на повному утриманні матері. Батько дитини, від надання допомоги в утриманні неповнолітнього сина у добровільному порядку ухиляється.
ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн щомісячно, починаючи з 22.09.2020 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 28.02.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства задовольнив. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнив частково. 
Суд першої інстанції, задовольняючи первісний позов, виходив з того, що зміна прізвища неповнолітнього сина, відповідає його інтересам, а також те, що ОСОБА_2 позов про встановлення батьківства визнала, вважав за необхідне позов ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити у повному обсязі. 
Задовольняючи частково зустрічний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач за первісним позовом є працездатним, отже спроможним сплачувати аліменти щомісячно, оскільки належне утримання дитини являється обов`язком не тільки матері, але й батька. При цьому врахував, що відповідач має можливість надавати аліменти у розмірі співмірному із матеріальним його забезпеченням, а тому аліменти визначив у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку станом на дату вирішення справи, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року в частині вимог первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні первісного позову в цій частині відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
В іншій частині оскаржуване рішення ОСОБА_2 просила залишити без змін.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду в частині задоволення оскаржуваних позовних вимог не обґрунтоване. Посилаючись на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13.04.2020 року у справі № 265/3172/14-ц, зазначила, що саме по собі встановлення батьківства не є підставою для зміни прізвища дитині. Посилається на те, що син ідентифікує себе за конкретним ім`ям та прізвищем, а зміна прізвища може призвести до негативних психологічних наслідків, через можливий дискомфорт у спілкуванні з однолітками, неприйняття зміненого прізвища дитиною, його оточенням. Позивачем за первісним позовом в свою чергу не наведено аргументів, які б свідчили про те, що зміна прізвища матиме позитивні для дитини наслідки. 

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.04.2023 року роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023 року в цій справі визначено головуючим суддю Коновалову В.А. у зв`язку з закінченням відрядження судді Бездрапко В.О.
Копія ухвали про відкриття провадження та копія апеляційної скарги отримана представником відповідача ОСОБА_6 – ОСОБА_7 на електронну пошту, вказану нею у заяві 13.07.2023 року, що підтверджується довідками. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення залишити без змін, посилаючись на те, що прізвище « ОСОБА_4 » є прізвищем першого чоловіка відповідача за первісним позовом, тому зміна прізвища сприятиме усвідомленню дитиною батька. Вважає, що син не знаходиться у тому віці в якому, для нього важливо мати однакове прізвище з сестрою, крім того, залишення дитині прізвища іншого чоловіка, щодо якого відповідач негативно висловлюється, спотворить образ рідного батька. Доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими та зазначає, що мати всіляко перешкоджає йому бачитись з дитиною.
Відповідач за первісним позовом та представник Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судову повістку отримав 14.08.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_1 судову повістку отримав 24.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК.
Представник ОСОБА_2 – ОСОБА_8 повістку отримав 26.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
В судовому засіданні позивач за первісним позовом доводи апеляційної скарги не визнав.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Із апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 рішення суду Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року оскаржується лише в частині вимог первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини, тому рішення суду в частині задоволення вимог первісного позову про визнання батьківства та часткового задоволення зустрічного позову не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року. 
Ухвалюючи рішення в частині задоволення вимог за первісним позовом про зміну прізвища дитини суд першої інстанції виходив з того, що зміна прізвища сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає його інтересам.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, за необхідне зазначити таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина в період часу з осені 2012 року по літо 2019 року.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Ізмаїл Одеської області народився ОСОБА_3 , актовий запис № 178, батьком зазначено ОСОБА_9 , матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.02.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00023925374 від 12.09.2019 року відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - ОСОБА_9 , записані відповідно до частини першої статті 135 СК України.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Кожна дитини відповідно до статті 7 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності.
Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до частини першої статті 146 СК України ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини.
Матеріалами справи підтверджується факт реєстрації народження дитини сторін за заявою відповідача відповідно до статті 135 СК України.
Згідно із частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.
У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
Інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей.
При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У справі, що переглядається, встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, прізвище дитини вказано у свідоцтві про народження зі слів матері, дитина на час розгляду справи проживає разом із матір`ю.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина в період часу з осені 2012 року по літо 2019 року і ці обставини сторонами не оспорюються.
Згідно виписки з історії розвитку дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 14.02.2020 року, наданої лікарем ОСОБА_11 , дитина з народження спострегається в дитячій лікарні. Росте і розвивається відповідно до віку. На прийом до лікаря з дитиною приходять постійно і мати і батько. 
З пояснень ОСОБА_1 вбачається та позивачем за зустрічним позовом не заперечується, що з початку червня 2019 року по кінець серпня 2019 року ОСОБА_2 виїжджала закордон, дитина в цей час залишилась проживати з батьком, перебувала на його утриманні. 
Факт перебування ОСОБА_2 з 11.06.2019 року по 25.08.2019 року за кордоном, підтверджується відомостями з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» наданими Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 23.02.2021 року.
Отже дитина ОСОБА_3 від народження по літо 2019 року проживав з матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який приймав участь у вихованні та утриманні дитини, піклувався про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток як біологічний батько, що підтверджується матеріалами справи.
Вказані обставини свідчать про близькі стосунки між сином ОСОБА_12 та батьком ОСОБА_1 , бажання та можливість останнього піклуватись про фізичний, моральний та духовний розвиток сина.
Із матеріалів справи вбачається, що із первісним позовом у даній справі позивач звернувся до суду 07 лютого 2020 року.
Згідно бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» наданими Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.06.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перетинав державний кордон України на виїзд 09.11.2020 року, а на в`їзд 26.11.2021 року, також на виїзд 25.02.2022 року.
Вирішуючи вказаний спір, суд апеляційної інстанції враховує те, що син сторін - ОСОБА_3 , перебуваючи за кордоном зі своєю матір`ю, про що останньою зазначено в апеляційній скарзі, позбавлений можливості особистого спілкування з батьком, разом з тим ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні сина, посилається на створення матір`ю перешкод у спілкуванні з дитиною, зазначає про намір звернення до суду з позовом про встановлення порядку спілкування з дитиною.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що для дитини важливо мати однакове прізвище з сестрою – ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , апеляційний суд бере до уваги, що позивачем за первісним позовом не заперечується, що прізвище « ОСОБА_4 » є прізвищем першого чоловіка ОСОБА_2 та батька дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . У такому випадку колегія суддів вважає, що зміна прізвища дитини ОСОБА_3 на прізвище рідного батька « ОСОБА_5 » відповідатиме його інтересам, оскільки сприятиме його ідентифікації, збереженню зв`язку з рідним батьком.
Також колегія суддів бере до уваги, що, як на час розгляду справи в суді першої інстанції і ухвалення оскаржуваного рішення, так і на час апеляційного перегляду, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досяг віку, що дозволяє йому з достатнім рівнем розуміння висловлювати свою думку щодо спірного питання.
Колегія суддів вважає, що зміна прізвища малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за викладених вище обставин відповідатиме її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини і це відповідатиме інтересам дитини.
Враховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог щодо зміни прізвища дитини.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача за первісним позовом.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 22 вересня 2023 року.
Головуючий                                                                 В.А. Коновалова
Судді                                                                        О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко