Номер провадження: 22-ц/813/779/23 
Справа № 519/714/20
Головуючий у першій інстанції Лемець С.П.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       07.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Подуст Т.П.,
переглянувши справу №519/714/20 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, розірвання договору, визнання підпису недійсним, стягнення грошових коштів, пені, штрафів, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Южного міського суду Одеської області від 14 грудня 2020 року у складі судді Лемець С.П., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 31 липня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що у 2015 році як споживач фінансових послуг вступила у відносини з виконавцем фінансових послуг АТ КБ «ПриватБанк», приблизно в той же час вступила у відносини з виконавцем фінансових послуг АТ «Державний ощадний банк України». Якість отриманої нею фінансової послуги не влаштовує, тому як банками не виконані умови Договору та порушено чинне законодавство щодо захисту її платіжних карток під час шахрайських дій по відношенню до неї 04 травня 2020 року. Нею понесено матеріальні збитки на суму 37540,00 грн., а саме: три перекази на платіжну картку 5168 … … 5539 клієнта ПриватБанку ОСОБА_2 - два по 9200,00 грн. з її картки «Універсальна» і третій на суму 9100,00 грн. з її картки для виплат (пенсійної), два перекази на електронний гаманець через Ощадбота з її двох зарплатних карток Ощадбанку на загальну суму 9180,00 грн. Про шахрайські дії повідомила того ж дня Банки та подала заяву про злочин до поліції.
Позивач ОСОБА_1 просила: 
розірвати кредитний договір-приєднання з АТ КБ «ПриватБанк» у односторонньому порядку без виплати кредиту; 
визнати її підпис під примірником кредитного договору-приєднання з АТ КБ «ПриватБанк» у електронному вигляді за 2019 рік недійсним; 
стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь грошові кошти в сумі 9100,00 грн., пеню і штрафи згідно чинного законодавства; 
стягнути з АТ «Ощадбанк» на її користь кошти в сумі 9180,00 грн., пеню і штрафи згідно чинного законодавства;
стягнути з Банків на її користь моральне відшкодування у розмірі її матеріальних втрат, а саме 45000,00 грн. (т.1 а.с.1-8). 
Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.91).
Відповідач АТ «Державний ощадний банк України» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе Клієнт. За даними програмного забезпечення Банку Клієнт звернувся до Контакт-центру АТ «Ощадбанк» 04 травня 2020 року о 12:44:52 з повідомленням про шахрайські дії, що стало наслідком блокування її карток, тобто майже через три години після коректно проведених трансакцій (остання трансакція відбулася 04 травня 2020 року о 10:10 на суму 3843,00 грн.) здійснених за допомогою системи «Ощад24/7» технології «3D Secure» та правильного введення одноразових СМС-паролів, отриманих позивачем на його фінансовий номер. Фінансові операції в мережі Інтернет відбуваються миттєво. Отримання СМС-паролів та перебування фінансового номеру в його безпосередньому розпорядженні підтверджується, зокрема, відомостями з програмного забезпечення Банку. В порушення норм процесуального права позивачем не надано доказів на підтвердження невиконання Банком взятих зобов`язань. Твердження ОСОБА_1 про проведення без її згоди оспорюваних трансакцій не відповідає дійсним обставинам, оскільки саме позивачу відома контрольна інформація, яка необхідна для ідентифікації держателя картки та подальших можливих дій із нею за рахунками, зокрема, і для реєстрації/перереєстрації доступу до системи «Ощад 24/7», і саме вона, як держатель картки, несе відповідальність за розголошення унікальних (таємних) даних до рахунків (карток), тобто, всі реквізити банківських карток (номер банківської картки, строк дії банківської картки, CVV2/CVC2, ПІН-код, смс-пароль, одноразові цифрові паролі) стають відомі іншій особі, в результаті чого їх подальше використання може призвести до несанкціонованого списання коштів з рахунку. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення. Дії ОСОБА_1 сприяли вчиненню операцій по списанню її коштів із карткових рахунків, тому у діях Банку відсутня протиправність, як основна ознака стягнення моральної шкоди. З огляду на те, що послуги по перерахуванню коштів позивача були виконані АТ «Ощадбанк» належним чином та в повному обсязі, вина АТ «Ощадбанк» як складова покладення відповідальності за порушення зобов`язання у спірних правовідносинах відсутня, тому і вимога про стягнення пені та штрафів не підлягає задоволенню. В межах кримінального провадження №12020160200000125 від 07 липня 2020 року Банк чи його посадових осіб не визнано винними у заволодінні грошовими коштами позивача, натомість з вказаного впровадження вбачається, що коштами заволоділа невстановлена особа, а не Банк (т.1 а.с.122-128).
Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив АТ «Ощадбанк» (т.1 а.с.205-217).
Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» позов не визнав, зазначивши, що позивач не зазначила, який саме договір просить розірвати, не надала доказів на підтвердження наявності підстав розірвання договору в односторонньому порядку, не обгрунтувала та не довела вимогу щодо визнання її підпису у кредитному договорі недійсним, відсутнє обґрунтування розміру, періоду нарахування пені та штрафів. Для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до вимог статей 23, 1167, 1172 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності особи, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його протиправними діями та шкодою, вини останнього в її завданні, що в даному випадку є відсутнім. Щодо списання коштів з карткових рахунків позивача, то встановлено, що переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів InternetBankingПриват-24 (далі Првиат-24). Вхід в Приват24 був здійснений під позивача авторизацією. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації клієнта. Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до чинного законодавства України Банк здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, які розміщуються на офіційному сайті ihttps://privatbank.ua/terms у мережі Інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. Відповідно до пункту 2.1.4.48.1 Умов клієнт зобов`язується не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, непередбачених цим Договором, або що суперечить чинному законодавству; вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання Карти. Клієнт несе відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІН-коду, постійного пароля, одноразових паролів. Клієнт зобов`язаний не розголошувати відомостей про логін та пароль третім особам. Банк не несе відповідальності за збереження коштів Клієнта у разі розголошення останнім відомостей про ОСОБА_3 та Пароль (т.2 а.с.78-82).
Рішенням Южного міського суду Одеської області від 14 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.125-131).
Висновок суду мотивовано недоведеністю вимог про розірвання кредитного договору та відсутністю підстав для відповідальності відповідачів за вимогами про стягнення грошових коштів, пені, штрафів, відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року справу прийнято до провадження іншим складом суду з підстав звільнення з посади судді-доповідача.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.2 а.с.136-140).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Суд прийняв доводи відповідачів та не врахував доводи позивача, надав неправильну оцінку доказам. Суд презюмує відповідачів тим, що кримінальне розслідування не доведено до логічного кінця, але відмовляє у цьому позивачу при доведенні її дій чи бездіяльності, висмикнувши з контексту матеріалів поліції тільки інформацію, записану зі слів позивача, яка стосується тільки тієї частини спогадів, в яких позивач не зовсім впевнена, а та частина, де позивач впевнено заявляє, що саме банківськими працівниками була розголошена конфіденційна інформація, що становить банківську таємницю, стосовно зміни пін-коду по картці. Оскільки прямих свідків подій, описаних позивачем немає, як і відеозапису, на якому б було б видно, що позивач дійсно робила і говорила з 09:06 до 10:10:38 годин 04 травня 2020 року, то описана судом позиція свідчить про необ`єктивність винесеного рішення. Обґрунтування рішення посиланням на статтю 614 ЦК України є неправомірним, оскільки позивач нікому, ніде, ніколи не розголошувала якість дані. Суд не врахував, що позивач виконала свій обов`язок по інформуванню ОСОБА_4 для постановки карток у строп-лист. Щодо дій ПриватБанку, то сам Банк ще під час шахрайських дзвінків о 09:53 повідомив позивача, що захисна система спрацювала належним чином і кошти збережені на картці позивача для виплат електронним листом. Рішення ґрунтується на припущеннях представників банку, що перекази могли відбутися лише за умови розголошення позивачем паролів, кодів тощо. Дане не відповідає дійсності, бо окрім позивача паролі, коди тощо міг знати і працівник банку, в якого є доступ до генератора паролів. Суд посилається на відправлення банками СМС-паролів, повідомлень, проте позивач довела, що не мала технічної можливості навіть побачити такі повідомлення на своєму мобільному. Аргументація в рішенні, що позивачем були підписані договори-приєднання з АТ «Ощадбанк» є невмотивованим, тому що відкриття банком рахунків на підставі подання заяви ніяким чином не означає, що банк має право списувати кошти з рахунків після того, як картки поставлені в стоп-лист. У відповіді на відзив банку позивач пояснювала, що трансакції неправомірно рахувати спірними, тому що кошти підлягали поверненню у той же день на підставі вчасної постанови позивачем карт у стоп-лист, несанкціонованого списання та ініціації платежів третьою особою, яка не є платником, відповідно до законодавства. В частині вимог про стягнення коштів суд припустився хибної думки про те, що зобов`язання мають виконуватись лише клієнтом (споживачем), тоді як договір це двосторонній правочин і друга сторона так само не має права порушувати умови договорів та законодавства. Під час переказів з картки «Універсальна» 04 травня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» як кредитодавець приймав безпосередню участь (був виконавцем фінансових послуг) у списанні та зарахуванні кредитних коштів і одночасно виступав посередником між позивачем, держателем емітованої Приватбанком кредитної картки і клієнтом ОСОБА_2 , держателем емітованої йому Приватбанком кредитної картки. Тому зарахування на кредитну картку ОСОБА_2 коштів у сумі 18400,00 грн. можна вважати лише наданням споживчого кредиту Приватбанком йому, як кінцевому вигодоодержувачу, з транзитним проведенням Банком цих коштів через карт-рахунок позивача по картці «Універсальна», що робить неправомірним вимогу погашення позивачем наданого ОСОБА_2 кредиту і встановлення зобов`язань до позивача як до боржника. Суд не прийняв доводи позивач про застосування статті 527 ЦК України щодо виконання обов`язку належним боржником. Суд позбавив позивача права на одностороннє розірвання договору, безпідставно посилавшись на ненадання доказів на підтвердження факту істотного порушення банком умов кредитного договору, тобто розголошення банком конфіденційної інформації, яка становить банківську таємницю, здійснення неавторизованого переказу, списання коштів з автоматично заблокованої картки, списання коштів після отримання документу на відкликання, порушення умов договору та чинного законодавства. Суд не прийняв до уваги, що одностороння вимога розірвання договору не потребує згоди іншої сторони правочину. 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що доводи скарги є безпідставними, такими, що викладені без посилання на належні, допустимі та достатні докази, доводи побудовані на взаємовиключних припущеннях (т.2 а.с.221-223).
ОСОБА_1 надала відповідь на відзив АТ «Державний ощадний банк України» (т.2 а.с.233-235).
АТ КБ «ПриватБанк» відзив на апеляційну скаргу не подав, надав письмові пояснення, за змістом яких позивачем не надано належних, достовірних, достатніх доказів, які підтверджують порушення його прав діями Банку (т.3 а.с.83-84).
ОСОБА_1 надала відповідь на письмові пояснення АТ КБ «ПриватБанк» на апеляційну скаргу (т.3 а.с.60-61).
03 березня 2023 року, 06 липня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про відмову від частини позовних вимог, відповідно до якої заявила про відмову від позовних вимог про розірвання кредитного договору-приєднання з ПриватБанком у односторонньому порядку без виплати кредиту та про визнання її підпису під примірником кредитного договору-приєднання з АТ КБ «ПриватБанк» у електронному вигляді за 2019 рік недійсним (т.3 а.с.55-56).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 липня 2023 року відмову позивача від частини позовних вимог прийнято, рішення суду в частині вимог про розірвання кредитного договору-приєднання з ПриватБанком у односторонньому порядку без виплати кредиту та про визнання її підпису під примірником кредитного договору-приєднання з АТ КБ «ПриватБанк» у електронному вигляді за 2019 рік недійсним визнано нечинним, провадження в цій частині вимог закрито.  
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги з урахуванням відмови від частини вимог, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги в частині вимог про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, пені, штрафів, відшкодування моральної шкоди з огляду на наступне.
Щодо позовних вимог до АТ КБ «ПриватБанк».
Підстави для покладення на АТ КБ «ПриватБанк» обов`язку повернути кошти чи стягнути такі з Банку судовим рішенням відсутні з огляду на наступне.
ОСОБА_1 є клієнтом ПриватБанку з 2012 року, у користуванні мала кредитну карту №4149 …. …. 8893 та карту для виплати №5168 …. …. 7615, які використовувала в якості платіжного засобу, в тому числі в мережі Інтернет. 
Клієнт ОСОБА_1 є користувачем ПС Приват24, для входу в систему використовувала домашній ПК та мобільний додаток на своєму мобільному пристрої.
За позовними вимогами 04 травня 2020 року о 09:04 годин на фінансовий мобільний номер Клієнта НОМЕР_1 …..80 надійшов дзвінок з невідомого номера від незнайомої особи, яка назвалась працівником Банку, з якою та потому з іншою особою у ОСОБА_1 відбулася розмова щодо «спроби злому карти та зміни ПІН-коду», наслідком чого відбулося списання грошових коштів. 
За зверненням АТ КБ «ПриватБанк» перевірено інформацію ОСОБА_1 щодо списання коштів та в результаті аналізу електронних журналів Банком встановлено:
платежі з карт 4149 …. …. 8893 та 5168 …. …. 7615 клієнта ОСОБА_1 були створені користувачем системи Приват24 (мобільний Додаток) з ІD=22….99;
під ІD=22….99 у Приват24 зареєстровано аккаунт НОМЕР_1 …..80 клієнта ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );
аккаунт НОМЕР_1 …..80 зареєстровано у Приват24 з 30 липня 2017 року;
04 травня 2020 року зафіксовано вхід у мобільний Додаток, аккаунт НОМЕР_1 …..80 ІР85.238.102.46, дана ІР-адреса не властива для операцій клієнта;
04 травня 2020 року о 14:14 зафіксовано зміну паролю входу до аккаунту НОМЕР_1 …..80, ІР188.115.167.41, дана ІР-адреса не властива для операцій клієнта;
на фінансовий номер НОМЕР_1 …..80 клієнта ОСОБА_1 банком були відправлені повідомлення з інформацією по операціям з картою, ОТР-паролі платежів, що свідчить про коректне спрацювання системи Приват24.
За даними ПК АТ КБ «ПриватБанк» вказані операції проводилися через мобільний додаток Приват24 в аккаунті НОМЕР_1 …..80 клієнта ОСОБА_1 по типу платежу Р24РКР в якості переказів на карту 5168 …. …. 5539, яка випущена 12 листопада 2019 року клієнту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Іnte, рішення відrne, рішення від tBfnkingПриват24. Вхід в Приват24 був здійснений під позивача авторизацією, що передбачає введення клієнтом свого імені користувача і паролю та входження у Приват24, де клієнт створює платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації клієнта.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до чинного законодавства України Банк здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, які розміщуються на офіційному сайті ihttps://privatbank.ua/te, рішення відrms/ у мережі Інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. Відповідно до пункту 2.1.4.48.1 Умов клієнт зобов`язується не передавати Карти, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Карти або нанесені на них дані в цілях, що не передбачені цим Договором, або що суперечать чинному законодавству, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання Карти. Клієнт зобов`язується нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, відомостей про логін та пароль третім особам згідно з Умовами. Пунктом 2.3.2.6.2 Умов передбачено, що Банк не несе відповідальності за збереження коштів Клієнта у разі розголошення останнім відомостей про ОСОБА_3 та Пароль.
Докази того, що 04 травня 2020 року ОСОБА_1 не передавала третім особам в тому числі й несвідомо свої персональні дані та паролі входу до Приват24 і не підтверджувала проведення трансакції через 3Dsecure відсутні.
Пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Відповідно до пунктів 1, 2, 6 розділу УІ «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками», затвердженої постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.
Згідно з пунктом 14.16 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.
Спірні операції вчинені 04 травня 2020 року; з повідомленням про можливі шахрайські дії ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» звернулась після здійснення цих операцій.
АТ КБ «ПриватБанк» несе відповідальність за збитки клієнта від можливих шахрайських дій за банківські операції, які вчинені після повідомлення клієнта про необхідність блокування карток чи про втрату карток. На час здійснення 04 травня 2020 року спірної трансакції у Банку були відсутні заяви від Клієнта та правові підстави для нездійснення платежу Клієнта, що вказує на відсутність порушень з боку Банку.
За положеннями статей 1066, 1068 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, що не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Щодо позовних вимог до АТ «Державний ощадний банк України».
Підстави для покладення на АТ «Державний ощадний банк України» обов`язку повернути кошти чи стягнути такі з Банку судовим рішенням відсутні з огляду на наступне.
Між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено два договори комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу платіжної картки (далі - ДКБО) шляхом подання ОСОБА_1 до Банку заяв про приєднання №1104885 від 09 січня 2016 року та №1122202/060917 від 06 вересня 2017 року.
За пунктом 5.5. даних заяв ОСОБА_1 підтвердила, що вона отримала, ознайомлена та погоджується з Тарифами та Правилами користування карткою, які діють на дату її підписання. Підписання заяв свідчить про обізнаність ОСОБА_1 зі своїми обов`язками із запобігання незаконному використанню своїх Платіжних карток з дати виникнення відносин банківського рахунку на підставі ДКБО, зміст якого є публічною інформацією та знаходиться у вільному доступі на сайті Банку: www.oschadbank.ua, про що зазначено в пункті 3.1 заяв про приєднання. 
Відповідно до пункту 2.1 Правил, що діяли на дату укладення ДКБО, Правилами користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», визначалось, що Клієнт повинен вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання Платіжних карток.
Згідно пункту 9.14. ДКБО клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт.
Відповідно до пункту 17.4.4. ДКБО клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі за допомогою дистанційного банківського обслуговування (ДБО). Банк не несе відповідальності за операціями з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних
Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. 
Згідно пункту 14.3 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок проведення емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій з їх використанням, у тому числі обмеження щодо порядку емісії та здійснення операцій з їх використанням, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.
На підставі пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пункту 1 розділу УІ Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління НБУ №705 від 05 листопада 2014 року, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. 
Згідно пункту 9 розділу УІ Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 
Відповідно до пункту 6 розділу УІ Положення №705 клієнт після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій на відповідальність несе Клієнт. 
Спірні операції вчинені 04 травня 2020 року до повідомлення ОСОБА_1 . Банку про можливі шахрайські дії.
Списання коштів з рахунків відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача шляхом введення паролів, відомих лише ОСОБА_1 .
Відповідно до відомостей програмного забезпечення Банку первинна реєстрація в системі «Ощад 24/7» відбулася 28 квітня 2020 року о 12:29:51, після неодноразово 29 квітня 2020 року було здійснено ряд успішних оплат в SHOP ATB PR751 на відповідні суми.
04 травня 2020 року о 10:05:28 на фінансовий телефон Клієнта НОМЕР_4 …..17 отримано СМС-повідомлення наступного змісту: «Uvaga! Nikomu ne povidomliayte! * НОМЕР_5 odnorazovyy parol 3DSecure»; о 10:07:15 був здійснений успішний переказ коштів на сумі 5055,00 грн. з рахунку № НОМЕР_6 …..02 на невідомий рахунок в АТ «Альфа-Банк», підтвердженням чому є СМС-повідомлення з одноразовим паролем на відповідний фінансовий номер, що належить ОСОБА_1 , та відомості з процесингової системи Банку. 
04 травня 2020 року о 10:10:96 на фінансовий телефон Клієнта НОМЕР_4 …..17 отримано СМС-повідомлення наступного змісту: «Uvaga! Nikomu ne povidomliayte! * НОМЕР_5 odnorazovyy parol 3DSecure»; одразу 10:10 був здійснений наступний успішний переказ коштів на сумі 3843,00 грн. з рахунку № НОМЕР_7 …..02 на невідомий рахунок в АТ «Альфа-Банк», підтвердженням чому є СМС-повідомлення з одноразовим паролем на відповідний фінансовий номер, що належить ОСОБА_1 , та відомості з процесингової системи Банку. 
За даними програмного забезпечення Банку Клієнт звернулась до Контакт-центру АТ «Ощадбанк» 04 травня 2020 року о 12:44:52 з повідомленням про шахрайські дії, що стало наслідком блокування її карток, тобто майже через три години після коректно проведених транзакцій (остання трансакція відбулася 04 травня 2020 року о 10:10 годин на суму 3843,00 грн.), здійснений за допомогою системи «Ощад24/7», технології 3Dsecure та правильного введення одноразових СМС-паролів, отриманих Клієнтом на його фінансовий номер НОМЕР_4 …..17.
Докази того, що 04 травня 2020 року ОСОБА_1 не передавала третім особам в тому числі й несвідомо свої персональні дані та паролі входу до системи «Ощад24/7» і не підтверджувала проведення трансакції через 3DSecure відсутні. Контрольна інформація, яка необхідна для ідентифікації держателя картки та подальших можливих дій із нею за рахунками, зокрема і для реєстрації/перереєстрації доступу до системи «Ощад 24/7», відома саме Клієнту і саме Клієнт як держатель картки несе відповідальність за розголошення унікальних (таємних) даних до рахунків (карток).
Порядок розрахунку платіжними картками в мережі Інтернет регулюється правилами міжнародних платіжних систем, такі перекази відбуваються миттєво. За загальним алгоритмом при розрахунку держателем платіжної картки в мережі Інтернет виконуються вимоги щодо введення інформації, що зазначена на Картці: номер Картки, строк дії та код безпеки, який надрукований на зворотній стороні картки на смузі для підпису і використовується для перевірки дійсності Картки та як додатковий захисний елемент і засіб ідентифікації при проведенні трансакції без фізичного пред`явлення Картки.
Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення. 
У відповідності до пункту 17.5.2 Публічного договору Банк зобов`язаний приймати до виконання та виконувати Електронні розрахункові документи Клієнта, підтверджені Одноразовим цифровим паролем/Біометрією, в тому числі по технології біометричної ідентифікації клієнта Touch ID (та подібні) / Face ID (та подібні), оформлені та надані Клієнтом відповідно до Договору та/або Законодавства.
Згідно графіку отриманих СМС-повідомлень вбачається, що перерахунку коштів передувало СМС-повідомлення із верифікаційним кодом (одноразовим цифровим паролем), який надходив на фінансовий номер телефону Клієнта, без введення якого операція щодо перерахунку коштів не могла бути завершеною. Даний код міг бути відомий лише особі, яка здійснювала операції з платіжною карткою.
Щодо вимог до АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення пені, штрафів.
Послуги по перерахуванню коштів позивача були виконані Банками належним чином та в повному обсязі, вина Банків як складова покладення відповідальності за порушення зобов`язання у спірних правовідносинах відсутня, тому заявлена сума пені та штрафів на користь ОСОБА_1 стягненню не підлягає. 
Щодо вимог до АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування моральної шкоди. 
Між ОСОБА_1 та Банками мали місце договірні правовідносини щодо прийняття, зарахування та видачі коштів із рахунку, відкритого у Банку.
Згідно положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відносини з приводу прийняття, зарахування та видачі коштів із рахунку, відкритого в Банку, врегульовано главою 72 ЦК України, де норми права не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов`язання зі сторони Банку.
Випадок, з яким пов`язується відшкодування моральної шкоди Законом України «Про захист прав споживачів», у даній справі також відсутній.
Отже, обставин, з якими закон пов`язує право позивача на відшкодування моральної шкоди, не встановлено. 
ОСОБА_1 звернулася до правоохоронного органу щодо незаконного заволодіння грошовими коштами невстановленою особою шахрайським шляхом, кримінальне провадження відкрито 07 липня 2020 року за №12020160200000155, вирок у такому відсутній.
Суд констатує наявність кримінального провадження, проте висновок про відсутність правових підстав для покладення на Банки відповідальності за обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд не пов`язує з результатом кримінального провадження. З огляду на що, з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції підлягають виключенню як приведення наданих у кримінальному провадженні пояснень ОСОБА_1 та висновки щодо таких. 
Справа в провадженні суду першої інстанції з липня 2020 року, суду апеляційної інстанції з січня 2021 року, після зміни доповідача призначалась до розгляду на 19 травня 2022 року, 20 квітня 2023 року, 27 липня 2023 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток/повідомлень дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток/повідомлень розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», SMS-повідомлення «Судова повістка…» На 27 липня 2023 року учасники справи повідомлені завчасно; 03 березня 2023 року, 06 липня 2023 року позивач ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяви про розгляд справи за її відсутності; відповідачі АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Державний ощадний банк України» повідомлені належним чином; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено. 
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 27 липня 2023 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Южного міського суду Одеської області від 14 грудня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, пені, штрафів, відшкодування моральної шкоди – змінити в його мотивувальній частині, виключивши зазначення обставин з кримінального провадження і висновки щодо наданих у кримінальному провадженні пояснень, та залишити без змін в його резолютивній частині. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 07 серпня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева 

Є.С.Сєвєрова