П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 567/1007/22
Провадження № 22-ц/4815/801/23

Головуючий у Острозькому районному суді
Рівненської області: суддя Венгерчук А.О.
Рішення суду першої інстанції 
(повний текст) ухвалено 
10 травня 2023 року без фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального технічного засобу 
у м. Острог Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В., Гордійчук С.О.
секретар судового засідання: Мороз А.В.

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач1 – Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія";
відповідач2 – Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Агро";

за участі: представника позивача – адвоката Чернова Володимира Володимировича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на додаткове рішення Острозького районного суду Рівненської області від 10 травня 2023 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 – адвоката Плакси Вячеслава Анатолійовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агро" про повернення земельних ділянок та скасування рішень державного реєстратора, 
в с т а н о в и в: 
Додатковим рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 10 травня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Плакси В.А. задоволено частково.
Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агро" (далі – ТОВ "Захід Агро") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (далі – ТОВ "Західна агровиробнича компанія") з кожного на користь ОСОБА_1 з кожного по 2 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу і по 2 718, 48 гривень витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
У поданій через свого представника – адвоката Андросюка І.С. апеляційній скарзі ТОВ "Західна агровиробнича компанія", вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що фактично полягало у порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просить його скасувати та відмовити у задоволенні заяви.
Обґрунтовуючи її, зазначалося про те, що додаткове рішення є наслідком задоволення позову ОСОБА_1 та невід`ємною частиною основного рішення. Тобто при скасуванні рішення Острозького районного суду від 19 квітня 2023 року повинно втратити чинність і це рішення.
Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України оскаржуване судове рішення є помилковим.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
Встановлено, що рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року, з яким 01 серпня 2023 року погодився Рівненський апеляційний суд, позов задоволено.
Зобов`язано ТОВ "Західна агровиробнича компанія" повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 5624285300:11:003:0321, площею 0,26 га із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області).
Скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Городищенської сільської ради Рівненської області Федчука К.М., з індексним номером: 40053342 від 10.03.2018, номер запису про інше речове право №17158747, щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки із кадастровим номером 5624285300:11:003:0321, площею 0,26 га, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області).
Зобов`язано ТОВ "Західна агровиробнича компанія" повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 5624285300:10:001:0249, площею 0,8 га із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області).
Скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Городищенської сільської ради Рівненської області Федчука К.М., з індексним номером: 40053329 від 10.03.2018, номер запису про інше речове право №15925243, щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки із кадастровим номером 5624285300:10:001:0249, площею 0,8 га, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області).
Зобов`язано ТОВ "Західна агровиробнича компанія" повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 5624285300:11:002:0030, площею 1,31 га із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області).
Скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Городищенської сільської ради Рівненської області Стовби І.М., з індексним номером: 40047303 від 07.03.2018, номер запису про інше речове право №14209788, щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки із кадастровим номером 5624285300:11:002:0030, площею 1,31 га із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області).
Стягнуто з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 6450,60 гривень.  
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив із часткової доведеності і обґрунтованості вимог представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки відповідно до перевірених доказів на підтвердження наданих послуг адвокатом розмір цих витрат склав 5 000 гривень. Тобто, виходячи з принципу пропорційності присудження судових витрат, стягненню із обох відповідачів на користь ОСОБА_1 підлягало по 2 500 гривень з кожного (5 000 гривень : 2 осіб).
Щодо витрат на проведення експертизи, то їх розмір становив 5 436, 96 гривень, що встановлено з наданого експертною установою рахунку-фактури від 30 грудня 2022 року і квитанції про їх сплату від 17 січня 2023 року, а тому стягнуто з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" і ТОВ "Захід Агро" на користь позивача по 2 718, 48 гривень з кожного.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. 
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Тому судом першої інстанції відповідно до наявних доказів у справі, а саме договору №04-07/22-9 від 04 липня 2022 року, опису наданих послуг до договору №04-07/22-9 і акту прийому-передачі виконаних послуг, правильно визначено розмір витрат на правничу допомогу у 5 000 гривень, що з урахуванням пропорційності підлягає до стягнення по 2 500 гривень з кожного відповідача на користь позивача.
Крім того, з рахунку-фактури Рівненського НДЕКЦ МВС України від 30 грудня 2022 року, тобто експертної установи, експертами якої було проведено судову почеркознавчу експертизу, видно, що її вартість склала 5 436, 96 гривень. Квитанцією від 17 січня 2023 року підтверджено той факт, що ОСОБА_1 цю суму повністю сплачено в рахунок оплати експертизи. Тому понесений розмір судових витрат слід поділити на двох відповідачів, що в результаті становило по 2 718, 48 гривень з кожного, які стягуються на користь ОСОБА_1 .
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що зі скасуванням основного рішення необхідно скасувати як незаконне і додаткове, то з ними погодитися неможливо. 
Як встановлено, постановою Рівненського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ "Західна агровиробнича компанія" відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
При цьому абзацами п`ятим-шостим п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснено, що оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції. 
У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. 
Отже, підстав для скасування колегією суддів оскаржуваного додаткового рішення не вбачається.
Решта доводів заявника є необґрунтованими і тому відхиляються.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Підставами для залишення оскаржуваного додаткового рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" залишити без задоволення, а додаткове рішення Острозького районного суду Рівненської області від 10 травня 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено: 01.08.2023

Головуючий:                                                        С.В. Хилевич

Судді:                                                                        С.В.Боймиструк

С.О.Гордійчук