Номер провадження: 33/813/1121/23
Номер справи місцевого суду: 521/7401/23 
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023 року                                                                                м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Пошали К.С. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2023 року, - 

ВСТАНОВИВ:
зазначеною постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин рф, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. Крім того стягнутий судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Оскарженою постановою суду першої інстанції встановлено, що 26 лютого 2023 року, о 22 год. 17 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW 3251» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі, по пл. Б. Дерев`янка, 1, не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, а саме не отримував посвідчення водія в сервісному центрі МВС України, чим порушив вимоги п.2.1а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, захисник Пошали К.С. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що в матеріалах справи відносно ОСОБА_2 відсутні допустимі та належні докази факту керування ним транспортним засобом. До протоколу не долучено жодного диску з файлами та будь-якими записами щодо руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 , а сам по собі протокол не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Перед початком судового засідання захисник Пошали К.С. надала письмове клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновків про таке. 

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції не дотримався зазначених норм закону та допустив неповноту судового розгляду, яка в свою чергу призвела до передчасного висновку про винуватість  ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Відповідно до п.2) ч.1 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд, перевіряє, у тому числі, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Основним доводом апеляційної скарги захисника є те, що 26 лютого 2023 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «BMW», не маючи посвідчення водія, а в матеріалах справи відносно нього відсутні допустимі та належні докази такого факту.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в частині того, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містить належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Так, апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №427337 від 26 лютого 2023 року відносно ОСОБА_2 був складений поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Островським Олегом Вікторовичем.
З фабули протоколу убачається, що 26 лютого 2023 року, о 22 год. 17 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі, по пл. Б. Дерев`янка, 1, не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія в сервісному центрі МВС України, повторно протягом року.
Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.2.1а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В протоколі зазначено про те, що свідки правопорушення не залучались, проте вказано, що до протоколу додаються записи з портативного відеореєстратора №471816 та № 471471.
Разом з тим, перевіривши матеріали справи апеляційний суд встановив, що диски, або інші носії інформації з вищевказаними відеозаписами події розглядаємого правопорушення до матеріалів справи інспектором поліції Островським Олегом Вікторовичем додані не були.

З метою витребування додатків, які зазначенні в протоколі апеляційним судом було здійснено відповідний запит до Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП. 
На запит апеляційного суду з Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП надійшла відповідь про те, що надати відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №427337 від 26 лютого 2023 року не має можливості, оскільки вони були знищені після закінчення строку їх зберігання, який становить 30 діб, згідно наказу МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року. 

Апеляційний суд звертає увагу на те, що крім протоколу про адміністративне правопорушення ААД №427337 в матеріалах справи містяться лише дві копії постанов, якими ОСОБА_4 притягався до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП. При цьому, зазначені постанови мають доказове значення для правильної кваліфікації дій особи, проте ніяким чином не доводять факт керування ОСОБА_5 транспортним засобом 26 лютого 2023 року.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути підтверджені за допомогою інших доказів, які б доводили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року по справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.
Суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, формально підійшов до розгляду справи та у своїй постанові зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписами події, які вказані в якості додатків до протоколу, проте які свідомо не були додані до матеріалів справи поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП Островським Олегом Вікторовичем.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги сторони захисту про те, що дана справа розглянута судом першої інстанції без додержання вимог ст.280 КУпАП, а тому оскаржувана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою, яка була винесена на підставі об`єктивно з`ясованих даних.
Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи не доведена, поза розумним сумнівом, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а відповідно до змісту ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.2) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 – закриттю, на підставі п.1) ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
При цьому апеляційний суд зазначає, що положеннями ч.2 ст.251 КУпАП регламентовано те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Неналежне оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення з боку працівників поліції тягне за собою неможливість повного всебічного та об`єктивного розгляду таких справ у суді, що в подальшому призводить до безкарності осіб, які вчиняють адміністративні правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне довести до відома начальника Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП про встановлені під час апеляційного розгляду порушення з боку поліцейських УПП в Одеській області ДПП вимог ст.251 КУпАП з боку, з метою недопущення подальших порушень вимог КУпАП, під час збору та оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення.
Керуючись статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Пошали К.С. – задовольнити. 
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП – скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_3 на підставі п.1) ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Довести до відома начальника Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП про неналежне виконання вимог ст.251 КУпАП поліцейськими УПП в Одеській області ДПП під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , з метою проведення службового розслідування та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду          О.О. Толкаченко