УХВАЛА

04 липня 2023 року 
м. Київ

справа №460/77/21
адміністративне провадження № К/990/22341/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2023 у справі № 460/77/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень,
УСТАНОВИВ:
У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду  з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати припис про усунення виявлених порушень №РВ8417/949/АВ/П від 16.11.2020 та постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №РВ8417/949/000037/ТД-ФС від 08.12.2020.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.04.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2022, позов задоволено.
09.05.2023 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення, у якій він просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.
Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2023 заяву позивача задоволено та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 19  540,00 гривень.
23.06.2023 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій скаржник просить скасувати додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2023.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.
Додаткова постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2023 є невід`ємною складовою постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2022.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Предметом оскарження в даній справі є постанова суб`єкта владних повноважень про накладення штрафу у розмірі 500 000, 00 гривень.
За змістом пункту 4 частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У КАС України термін "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб" вживається у значенні - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (пункт 24 частини першої статті 4 КАС України).
Відповідно до приписів статті 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-ІХ «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270,00 гривень.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 12 КАС України належить до Загальних положень Кодексу адміністративного судочинства України, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає, що оскільки предметом оскарження в зазначеній справі є постанова про накладення штрафу в розмірі 500 000,00 грн., що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 135 0000 грн), а також з огляду на значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, кількість сторін та інших учасників справи колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.
Водночас колегія суддів звертає увагу, що у ухвалі Верховного Суду від 16.01.2023 про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою відповідача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 у цій справі вже зазначалось, що дана справа є справою незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник не наводить обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що оскаржуване судове рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2023 у справі №  460/77/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя - доповідач:                                                                                 С.М. Чиркін
Судді:                                                                                           Я.О. Берназюк
                                                                                                    В.М. Шарапа