ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" липня 2023 р.           Справа№ 911/2409/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Алданової  С.О. 

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Венгерук С.Ю.
від відповідача: не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Автомагістраль»
на рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023, повний текст якого складено та підписано 20.04.2023
у справі № 911/2409/22 (суддя Горбасенко П.В)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Дор-Сервіс»
до Приватного підприємства «Автомагістраль»
про стягнення 3 369 675, 66 грн 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

  21.11.2022 до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Дор-Сервіс» надійшла позовна заява до Приватного підприємства «Автомагістраль» про стягнення 3 250 028, 33 грн, яких: 2 917 916, 49 грн боргу, 30 242, 17 грн інфляційних втрат, 31 869, 67 грн 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором субпідряду № 20/04/СП1 63710000-9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 107,7 км) від 20.04.2021 в частині повної оплати вартості виконаних позивачем послуг.
08.03.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ «Укр-Дор-Сервіс» надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині інфляційних втрат та 3 % річних, згідно якої позивач просить суд, стягнути з відповідача, зокрема, 391 154, 38 грн інфляційних втрат та 60 604, 79 грн 3 % річних. Вказана заява прийнята судом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

  Рішенням Господарського суду Київської області від 07.04.2023 позов задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства «Автомагістраль» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Дор-Сервіс», з яких - 2 917 916  грн 39 коп. основного боргу; - 391 154 грн 35 коп. інфляційних втрат; - 60 604 грн 79 коп. 3 % річних; - 50 545  грн 12 коп. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення у цій справі, місцевий господарський суд встановивши обставини неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт за підписаними між сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 2 917 916, 49 грн боргу. Крім того, з огляду на встановлення факту прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд здійснив перевірку вірності проведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат, 3% річних та задовольнив частково вказані вимоги. Посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин та клопотання про зменшення інфляційних і річних суд першої інстанції відхилив.  

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги у частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат задовольнити частково, а саме стягнути: 39 115, 40 грн інфляційних втрат та 6 060, 40 грн 3% річних. В іншій частині позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовити. Рішення в частині стягнення боргу та судових витрат залишити без змін. Крім того, просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення в оскаржуваній частині прийнято при неповному з`ясуванні обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Так, апелянт зазначає, що:
- при вирішенні даного спору місцевим господарським судом помилково не було прийнято до уваги наявність форс-мажорних обставин, що виключають можливість застосування до відповідача відповідальності за порушення договірного зобов`язання у вигляді стягнення інфляційних та річних;
- викладені відповідачем у його заявах по суті спору обставини щодо ведення активних бойових дій у Бучанському районі Київської області та інші обставини непереборної сили, у т.ч. й існування заборгованості з держбюджету за вже виконані та надані послуги, підтверджують відсутність у відповідача вини у неналежному виконанні договірних зобов`язань;
- відмовляючи у задоволенні клопотання про зменшення річних та інфляційних судом не було враховано правову позицію, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та принципів справедливості, розумності, пропорційності.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної   скарги  по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 постановлено витребувати у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2409/22 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою   1   розділу   IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №911/2409/22. Копію ухвали надіслано до Господарського суду першої інстанції.
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.
23.06.2023, через відділ документального забезпечення апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази сплати судового збору - платіжна інструкція № 4475 від 15.06.2023 на суму 9 148,12   грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Автомагістраль» на рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023 у справі № 911/2409/22. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 31.07.2023. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 24.07.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 24.07.2023. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення - залишити без змін.
Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач зазначає таке:
- відповідачем не надано доказів звернення до позивача у передбачений в договорі строк з повідомленням про настання обставин непереборної сили, що унеможливлювали виконання відповідачем договірного обов`язку з оплати виконаних робіт (наданих послуг);
- позивач звертає увагу на те, що він неодноразово намагався врегулювати питання щодо погашення відповідачем заборгованості в досудовому порядку;
-  строк виконання відповідачем його зобов`язань в частині сплати суми 1  483  336,67 грн настав ще до початку введення воєнного стану, а на суму 1  434  579,82 грн - до 27.10.2022, однак відповідач не здійснив погашення заборгованості;
- інфляційні витрати та 3% річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та у отриманні компенсації від боржника. Тому у суду були відсутні правові підстави для їх зменшення. 

Розгляд клопотань 

31.07.2023 до розгляду справи від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його представник в цю ж дату повинен прибути в Головне управління Національної поліції в Київській області для надання пояснень свідка в рамках кримінального розслідування.
Колегія суддів, розглянувши заявлене клопотання апелянта, заслухавши думку присутнього представника позивача, протокольною ухвалою відмовила в його задоволенні, оскільки повідомлені причини неявки представника не можуть бути визнані судом поважними, позаяк представництво інтересів юридичної особи може здійснюватися також її керівником. Доказів неможливості прибуття в дане судове засідання керівника, який наділений повноваженнями із самопредставництва юридичної особи (ч. 3 ст. 56 ГПК України), не надано. Крім того колегія звертає увагу на те, що скаржником письмово у своїй апеляційній скарзі викладено усі доводи та аргументи щодо підстав оскарження рішення суду, що є достатнім для перегляду справи в апеляційному порядку. Участь представника апелянта обов`язковою не визнавалась.

Явка представників сторін

Представник позивача з`явився в судове засіданні 31.07.2023, проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні. 
Представник відповідача в судове засідання 31.07.2023 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Зокрема, залучено судом до справи поштове повідомлення про вручення.
Згідно з частинами 5, 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема,  є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,  враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі та строк розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України    та ч. 1  ст. 74 ГПК України  визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з такого.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

20.04.2021 між Приватним підприємством «Автомагістраль» (далі генеральний підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр-Дор-Сервіс» (далі - субпідрядник) було укладено договір субпідряду № 20/04/СП1 63710000-9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 107,7 км) від 20.04.2021 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого субпідрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, надати послуги: 637100009-9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту. (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 107,3 км), за рахунок коштів державного бюджету та в обумовлений цим договором термін. Генеральний підрядник зобов`язується прийняти надані згідно із цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі на його рахунок.
Відповідно до п. 1.4., 3.1., 3.6., 4.1., 4.3., 4.5., 4.11., 4.12., 4.18., 4.19, 5.2., 5.3., 5.11.3., 7.1.2., 7.1.5, 8.4., 8.9., 9.1., 11.1. договору послуги виконуються субпідрядником згідно щомісячних планів-завдань або актів дефектів, а також окремо визначених доручень генерального підрядника та інших первинних розпорядчих документів.
Ціна цього договору є договірною і становить 1 733 854, 48 грн з ПДВ.
Суми взятих генеральним підрядником зобов`язань за цим договором можуть корегуватися протягом терміну дії договору та в межах ціни договору відповідно до планів фінансування, затверджених головним розпорядником бюджетних коштів (Службою автомобільних доріг у Житомирській області), що буде визначатися додатковими угодами.
Вартість послуг визначається, як фактична вартість виконаних і прийнятих генеральним підрядником послуг.
Розрахунки проводяться генеральним підрядником субпідряднику після підписання сторонами «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма № КБ-2в) і «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма № КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних стандартів з ціноутворення, які складаються субпідрядником і подаються для підписання генеральному підряднику не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати генеральним підрядником наданих послуг. Генеральний підрядник може здійснювати подекадно проміжні платежі за надані послуги. Представник генерального підрядника протягом п`яти робочих днів, відповідно до погодженого сторонами графіку здачі виконаних обсягів послуг, перевіряє надання послуг згідно представленого акту і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань.
Генеральний підрядник компенсує безпосередні та супутні (прямі і загальновиробничі) витрати, а також прибуток, адміністративні витрати відповідно до розрахунків договірної ціни.
Вартість матеріальних ресурсів розраховується для кожного звітного періоду (відповідно до фактичного періоду їх виконання) в фактичних поточних цінах, з урахуванням окремого доручення Укравтодору від 27.11.2018 № 245-ОД, за документальним підтвердженням фактичної вартості одиниці матеріалів, але в межах загальної ціни договору.
Одночасно з ф. № КБ-2в і ф. № КБ-3 субпідрядник надає генеральному підряднику накладні на придбані матеріали, розрахунок фактичних витрат вартості експлуатації машин та механізмів, розрахунок відрахувань за 2-м блоком загальновиробничих витрат «Єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування» з урахуванням працюючих інвалідів.
При здачі наданих послуг за звітний період субпідрядник подає на погодження генеральному підряднику калькуляції на приготування матеріалів власними силами, розраховані відповідно до МР Д.1.2-218-03450778-767:2010 «Методичні рекомендації з калькулювання вартості матеріальних ресурсів, виготовлених на власному підсобному господарстві», ціна яких не повинна перевищувати цін, передбачених договірною ціною.
Кошти на покриття інших витрат компенсуються генеральним підрядником на підставі обґрунтованого розрахунку, наданого субпідрядником.
Уточнення заробітної плати по фактичним нарахуванням не проводиться.
Розрахунки за надані послуги здійснюються в межах договірної ціни відповідно до п. 3.1. цього договору та виділених коштів на оплату послуг згідно з планом фінансування, по мірі надходження коштів на рахунок генерального підрядника з державного бюджету від головного(-их) розпорядника(- ів) (Служби автомобільних доріг у Житомирській області) та інших джерел фінансування.
При взаєморозрахунках за обсяги наданих послуг з експлуатаційного утримання автомобільної дороги кошти на покриття витрат субпідрядника на зведення та розбирання титульних тимчасових будівель та споруд, генеральний підрядник, за погодженням листа Державного агентства автомобільних доріг України (вих. 5/10.4-8-3648 від 01.12.2010), буде сплачувати за усередненим відсотковим показником, який враховується в зведеному кошторисному розрахунку від підсумку глав 1-7 зведеного кошторисного розрахунку відповідно до договірної ціни і актів наданих послуг згідно із СОУ 42.1-37641918-085:2018.
Фінансові зобов`язання за договором виникають при наявності та у межах бюджетних асигнувань, установлених планами використання бюджетних коштів. Оплата послуг проводиться у межах одержаних асигнувань на казначейський рахунок генерального підрядника за фактично виконані обсяги послуг згідно ф. № КБ-2в та ф. № КБ-3. Генеральний підрядник має право здійснювати попередню оплату послуг у розмірі що не перевищує 30 відсотків від вартості послуг, передбачених на поточний рік при отриманні погодження від головного розпорядника коштів на строк до 90 днів. Субпідрядник отриману попередню оплату використовує на придбання і поставку необхідних для надання послуг матеріальних ресурсів. Субпідрядник повинен надати генеральному підряднику гарантійний лист щодо своєчасного погашення авансу у терміни визначені генеральним підрядником. Термін погашення авансу до 90 календарних днів з дня отримання, кінцевий термін погашення авансу визначає генеральний підрядник, про що письмово повідомляє субпідрядника. При несвоєчасному розрахунку по авансу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки.
Бюджетні зобов`язання за договором виникають у разі наявності та в межах бюджетних асигнувань, передбачених планом використання бюджетних коштів, а оплата здійснюється в межах фактичного надходження бюджетних коштів. У разі затримки бюджетного фінансування не з вини генерального підрядника, оплата за надані послуги здійснюється протягом 5 банківських днів з дати отримання генеральним підрядником бюджетного фінансування на свій реєстраційний рахунок, а в разі зміни бюджетного фінансування генеральний підрядник письмово повідомляє про це субпідрядника. Факт надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок генерального підрядника є моментом настання строку виконання зобов`язання за цим договором в розумінні пункту 2 частини першої статті 530 ЦК України ,при умові наявності підписаних сторонами ф. № КБ-2в і ф. № КБ-3.
Оплата послуг, виконаних співвиконавцями, проводиться на підставі складених та підписаних субпідрядником документів про прийняття наданих послуг та їх вартість і може проводитись генеральним підрядником безпосередньо співвиконавцям на рахунки, за письмовим зверненням субпідрядника.
Для здійснення генеральним підрядником оплати на пряму співвиконавцю, субпідрядник, крім акта приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в), подає генеральному підряднику довідку про вартість виконаних будівельних робіт (та витрат) (форма № КБ-3) з розподілом загальної суми коштів за надані послуги між ним та співвиконавцями.
Субпідрядник сплачує генеральному підряднику генпідрядні послуги у розмірі 3 % від вартості виконаних робіт.
Послуги надаються протягом строку, вказаному у п. 11.1. з щомісячним або проміжним визначенням і прийняттям видів та обсягів послуг з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Житомирської області.
Місце надання послуг автомобільні дороги загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 107,7 км.
Генеральний підрядник надає дозвільні документи субпідряднику по мірі надання останнім послуг, на які є необхідність оформлення дозвільних документів або у порядку встановленому законодавством делегує йому право на оформлення (отримання) таких документів.
Протягом п`яти робочих днів після закінчення визначеного звітного періоду, субпідрядник надає генеральному підряднику:
-акти приймання наданих послуг (форми № КБ-2в) з групування по розділам СОУ 42.1-37641918-105:2013 (для експлуатаційного утримання);
-довідки про вартість надання послуг та витрат (форми КБ-3);
-акти дефектів, кошториси та розрахунки до них;
-відомості договірних цін, розрахунки до них та підтверджуючі документи.
Генеральний підрядник зобов`язаний, зокрема, приймати надані послуги згідно з актом прийняття виконаних робіт (ф. № КБ-2в) за умови дотримання субпідрядником пункту 2.1. договору.
Відповідно до актів виконаних робіт (ф. № КБ-2в) здійснювати оплату (ф. № КБ-3) за надані послуги в межах виділеного фінансування.
Нарахування сум інфляційних та 3 % річних не може перевищувати 1,5 % від загальної суми договору.
Генеральний підрядник звільняється від відповідальності за порушення термінів проведення розрахунків, якщо такі порушення виникли внаслідок відсутності бюджетного фінансування та/або його затримки.
Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання або неналежне виконання є наслідком причин, що знаходяться поза контролем виконавчої сторони, таких як пожежі, стихійні лиха, воєнні дії, торгове ембарго, протиправні дії третіх осіб (далі «форс-мажорні обставини»). У цьому випадку виконання умов цього договору відкладається на термін, протягом якого будуть діяти такі умови. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше 3 робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.
Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 20.04.2022 виключно, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Копії означеного договору з додатками до нього наявні в матеріалах справи.
Позивач зазначає, що на виконання умов договору у грудні 2021 та у січні 2022 ним надано послуги з експлуатаційного утримання доріг державного значення на загальну суму 3 121 918, 75 грн.
На підтвердження прийняття відповідачем наданих послуг позивачем долучено до матеріалів справи копії підписаних й скріплених печатками позивача, відповідача та Служби автомобільних доріг у Житомирській області, як замовника вказаних робіт, актів приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в) на загальну суму 2 917 916, 49 грн:
-за період з 16.12.2021 по 31.12.2021:
за грудень 2021 року на загальну суму 8 645, 66 грн;
за грудень 2021 року на загальну суму 164 938, 13 грн;
за грудень 2021 року на загальну суму 60 164, 00 грн;
за грудень 2021 року на загальну суму 822 025, 69 грн;
за грудень 2021 року на загальну суму 313 945, 93 грн;
за грудень 2021 року на загальну суму 113 617, 26 грн;
-за період з 01.01.2022 по 18.01.2022:
за січень 2022 року на загальну суму 199 079, 87 грн;
за січень 2022 року на загальну суму 19 030, 55 грн;
за січень 2022 року на загальну суму 360 873, 24 грн;
за січень 2022 року на загальну суму 855 596, 16 грн.
Поряд з тим, позивач посилався на те, що за період з 01.01.2022 по 18.01.2022 надав відповідачу послуги з експлуатаційного утримання доріг державного значення: за січень 2022 року на загальну суму 134 898, 28 грн, за січень 2022 року на загальну суму 11 029, 18 грн, за січень 2022 року на загальну суму 58 074, 80 грн та за період з 19.01.2022-18.02.2022 на загальну суму 554 665, 28 грн, проте актів приймання виконаних будівельних робіт на підтвердження надання вказаних послуг не надав.
15.03.2022 позивач звернувся до відповідача листом № 27, згідно якого просив погасити заборгованість за договором № 20/04/СП1 63710000-9 від 20.04.2021 у розмірі 3 121 918, 75 грн в найкоротші строки. Поряд з тим, позивач повідомив відповідача про те, що ним здано на перевірку Служби автомобільних доріг в Житомирській області акти виконаних робіт з експлуатаційного утримання за період з 19.01.2022-18.02.2022 на суму біля 554 000,00 грн. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.
У відповідь на вказаний лист відповідач листом № 219 від 15.03.2022 повідомив позивача про те, що для розрахунку за виконані роботи необхідно надати пакет документів, а саме: акти дефектів та субпідрядні форми КБ-3 та КБ-2в, завірені печатками та підписами сторін. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.
Листом № 50 від 07.04.2022 позивач повідомив відповідача про те, що пакет документів для розрахунку за виконані роботи попередньо було надано відповідачу. Також позивачем зазначалось, що Службою автомобільних доріг у Житомирській області, як розпорядником бюджетних коштів і замовником вказаних будівельних робіт, за період з 16.12.2021 по 31.12.2021 роботи прийняті та оплачені. Отже, відповідно до п. 4.11. договору, надходження на розрахунковий рахунок генерального підрядника грошових кошів є моментом настання для відповідача строку виконання зобов`язання в розумінні п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене позивач наголосив на необхідності погашення наявного перед останнім боргу. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.
09.05.2022 позивач звернувся листом № 59 до Служби автомобільних доріг у Житомирській області, яким просив підтвердити виконання позивачем та прийняття замовником робіт за період з 16.12.2021 по 31.12.2021 на загальну суму 1 318 398, 44 грн та за період з 01.01.2022 по 18.01.2022 на загальну суму 1 638 582, 08 грн та надати належним чином завірених копій актів приймання вказаних будівельних робіт форми № КБ-2в, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3. Поряд з тим, позивач просив зазначити інформацію про стан розрахунків замовника з відповідачем. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.
Служба автомобільних доріг у Житомирській області листом № 675/04-01 від 27.05.2022 повідомила позивача про те, що роботи були прийняті та оплачені, окрім актів: за січень 2022 року на загальну суму 134 898, 28 грн, за січень 2022 року на загальну суму 11 029, 18 грн, за січень 2022 року на загальну суму 58 074, 80 грн. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.
08.06.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією № 64, згідно якої вимагав, зокрема, сплатити заборгованість за договором у підтвердженому Службою автомобільних доріг у Житомирській області розмірі 2 917 916, 49 грн та штрафні санкції у розмірі 20 956, 04 грн. До того ж, позивач просив надати інформацію та пояснення стосовно виконаних будівельних робіт за період з 01.01.2022 по 18.01.2022 на загальну суму 204 002, 26 грн (за актами за січень 2022 року на суму 134 898, 28 грн, за січень 2022 року на суму 11 029, 18 грн, за січень 2022 року на суму 58 074, 80 грн) та за період з 19.01.2022 по 18.02.2022 на загальну суму 554 665, 28 грн за актом за лютий 2022, оскільки вказані акти замовнику не здавалися, при цьому у позивача наявні дефектні акти, що свідчить про виконані роботи. 
27.06.2022 відповідач направив позивачу відповідь на претензію № 424, відповідно до якої просив надати документи на підтвердження виконання позивачем робіт на загальну суму 3 676 583, 93 грн, та зазначив, що позивачем не надано документів, які підтверджують звернення останнього до Служби автомобільних доріг у Житомирській області та відповіді замовника на це звернення. 
21.10.2022 позивач звернувся з запитом № 258 до Служби автомобільних доріг у Житомирській області щодо надання інформації про оплати останнім робіт із зазначенням акту, дати оплати та суми згідно актів приймання виконаних будівельних робіт: за період з 16.12.2021 по 31.12.2021 на загальну суму 1 483 336, 07 грн (акти: за грудень 2021 року на загальну суму 8 645, 56 грн; за грудень 2021 року на загальну суму 164 938, 13 грн; за грудень 2021 року на загальну суму 60 164, 00 грн; за грудень 2021 року на загальну суму 822 025, 69 грн; за грудень 2021 року на загальну суму 313 945, 93 грн; за грудень 2021 року на загальну суму 113 617, 26 грн) та за період з 01.01.2022 по 18.01.2022 на загальну суму 1 434 579, 82 грн (акти: за січень 2022 року на загальну суму 199 079, 87 грн; за січень 2022 року на загальну суму 19 030, 55 грн; за січень 2022 року на загальну суму 360 873, 24 грн; за січень 2022 року на загальну суму 855 596, 16 грн). Поряд з тим, позивач також просив зазначити інформацію про стан розрахунків (наявність/відсутність заборгованості) Служби автомобільних доріг у Житомирській області та відповідача за роботи, виконані згідно зазначених актів станом на дату надання відповіді. 
У відповідь на вказаний запит Служба автомобільних доріг у Житомирській області повідомила позивача, що всі роботи оплачені протягом січня-жовтня 2022, а саме:
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму 8 645, 56 грн оплачено 31.01.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму 164 938, 13 грн оплачено 31.01.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суми 60 164, 00 грн оплачено 10.02.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму 822 025, 69 грн оплачено 10.02.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму 313 945, 93 грн оплачено 10.02.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму та 113 617, 26 грн оплачено 10.02.2022;
-акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за січень 2022 року на суми 199 079, 87 грн, 19 030, 55 грн, 360 873, 24 грн та 855 596, 16 грн оплачені 20.10.2022. Копія листа № 1396/04-01 від 26.10.2022 наявна в матеріалах справи.
04.11.2022 позивач звернувся до відповідача листом № 265 щодо досудового врегулювання питання, згідно якого повідомив останнього про те, що Службою автомобільних доріг у Житомирській області підтверджено оплату виконаних позивачем будівельних робіт на загальну суму 2 917 916, 49 грн, а обставини надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок генерального підрядника є моментом настання строку виконання зобов`язання за договором, укладеним між позивачем та відповідачем в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, позивач зазначає, що в разі невиконання відповідачем вимог щодо погашення заборгованості, позивач звернеться до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості 3 250 028, 33 грн, в тому числі: 2 917 916, 49 грн основного боргу, 300 242, 17 грн інфляційних втрат та 31 869, 67 грн 3 % річних. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.
Втім, як зауважив позивач, відповідач свій обов`язок за договором належним чином не виконав, не здійснив оплату, а тому у останнього, відповідно до умов договору, перед позивачем виник обов`язок з оплати отриманих за договором субпідряду послуг у розмірі 2 917 916, 49 грн. Оскільки вимоги позивача не були задоволені, ТОВ «Укр-Дор-Сервіс» пред`явлено позов про стягнення з ПП «Автомагістраль» 2 917 916, 49 грн боргу, 391 154, 38 грн інфляційних втрат та 60 604, 79 грн 3 % річних (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог). 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Підставою оскарження судового рішення у дані справі стала незгода відповідача з висновками суду першої інстанції щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення договірних зобов`язань в частині оплати виконаних позивачем робіт (наданих послуг).
Відповідно до ст. ст. 837, 838 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.
Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 ЦК України унормовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При цьому статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. 
Згідно з ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Правовий аналіз ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України дає підстави для висновку, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20).
У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Отже, для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов`язання за Договором були порушені / невиконані та причину такого невиконання.
Так, заперечуючи проти позову в суді першої інстанції, відповідач зазначив, що існування заборгованості перед позивачем є наслідком непереборної сили, що дає правові підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, як то передбачено ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України.
Як на засвідчення існування в державі форс-мажорних обставин, відповідач посилався на лист Торгово-промислової палати України (далі - ТПП) № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.
Обґрунтовуючи вказане, відповідач зазначив, що його головний офіс, територія та значна частина виробничих приміщень, що знаходяться в Київській області з 25.02.2022 по 03.04.2022 перебували під окупацією російських військ, внаслідок чого пошкоджено приміщення офісу, викрадено чи пошкоджено 27 транспортних засобів, офісну оргтехніку, документи, знищено сервер, значну кількість допоміжного обладнання та устаткування, чим заподіяно відповідачу матеріальних збитків, розмір яких перевищив 50 млн. грн, у зв`язку з чим підприємство опинилось у скрутному становищі.
Поряд з тим, зважаючи на відсутність доступу до приміщень офісу, мережі інтернет та комп`ютерної техніки, виникла проблема з необхідністю повідомлення контрагентів чи контролюючих органів про настання для підприємства форс-мажорних обставин та відсутність можливості своєчасно виконати свої зобов`язання.
За результатами звернення підприємства до правоохоронних органів щодо вищенаведених злочинних дій окупаційних військ було порушено кримінальне провадження. Але лише після обстеження підрозділами з розмінування територій, 14 квітня 2022 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України було проведено огляд офісного приміщення та зафіксовано перелік завданих збитків і пошкоджень. 
На підтвердження вказаних обставин відповідачем долучено до матеріалів справи протокол огляду місця події від 14.04.2022, протокол допиту свідка від 14.04.2022 в межах кримінального провадження № 1202211105000108.
Відповідач зазначив, що підприємство у період з 25.02.2022 по 03.04.2022 надало 15 одиниць техніки для потреб Збройних Сил України, у той час як основні замовники послуг і робіт підприємства Служба автомобільних доріг у Житомирській області та Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної (військової) адміністрації в односторонньому порядку безпричинно розірвали існуючі договори, чим позбавили відповідача можливості своєчасно сплачувати заробітну плату працівникам, здійснювати розрахунок з контрагентами, сплачувати податки та інші платежі до державного бюджету.
Також відповідач зазначив, що Служба автомобільних доріг у Житомирській області не оплачує виконані відповідачем раніше роботи і надані послуги на загальну суму 324 538 511, 70 грн, що унеможливлює швидке відновлення знищеної та пошкодженої матеріально-технічної бази відповідача та здійснення своєчасного розрахунку з контрагентами. На підтвердження вказаного відповідачем надано копію листа Міністру інфраструктури України № 272 від 28.04.2022.
Оцінивши вищенаведені обґрунтування відповідача щодо наявності форс-мажорних обставин, колегія суддів зазначає, що вони не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань саме у конкретно цих спірних правовідносинах, з огляду на таке.
У зв`язку з військовою агресією проти територіальної цілісності України Торгово-промислова палата 28 лютого 2022 року розмістила на своєму офіційному сайті лист №2024/02.0-7.1, відповідно до якого визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.
Місцевим господарським судом на підставі наявних в матеріалах справи документів встановлено, що належне виконання позивачем робіт підтверджується підписаними й скріпленими печатками позивача, відповідача та Служби автомобільних доріг у Житомирській області, як замовника вказаних робіт, актами приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в) на загальну суму 2 917 916, 49 грн. Встановлені обставини щодо належного виконання позивачем зобов`язань за договором відповідачем не оспорюються.
За змістом п. п. 4.11, 4.12 Договору фінансові зобов`язання за договором виникають при наявності та у межах бюджетних асигнувань, установлених планами використання бюджетних коштів. Оплата послуг проводиться у межах одержаних асигнувань на казначейський рахунок генерального підрядника за фактично виконані обсяги послуг згідно ф. № КБ-2в та ф. № КБ-3. 
Факт надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок генерального підрядника є моментом настання строку виконання зобов`язання за цим договором в розумінні пункту 2 частини першої статті 530 ЦК України, при умові наявності підписаних сторонами ф. № КБ-2в і ф. № КБ-3.
Судом встановлено, що Службою автомобільних доріг у Житомирській області, як замовником будівельних робіт, оплачені на рахунок відповідача будівельні роботи протягом січня-жовтня 2022, а саме:
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму 8 645, 56 грн оплачено 31.01.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму 164 938, 13 грн оплачено 31.01.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суми 60 164, 00 грн оплачено 10.02.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму 822 025, 69 грн оплачено 10.02.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму 313 945, 93 грн оплачено 10.02.2022;
-акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суму та 113 617, 26 грн оплачено 10.02.2022;
-акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за січень 2022 року на суми 199 079, 87 грн, 19 030, 55 грн, 360 873, 24 грн та 855 596, 16 грн оплачені 20.10.2022. Копія листа № 1396/04-01 наявна в матеріалах справи.
З урахуванням вищевстановлених обставин та умов укладеного між сторонами договору місцевий господарський суд дійшов неспростованих доводами апеляційної скарги висновків, що відповідач мав розрахуватись за виконані позивачем роботи:
- за актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суми 8 645, 56 грн та 164 938, 13 грн - до 07.02.2022;
- за актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2021 року на суми 60 164, 00 грн, 822 025, 69 грн, 313 945, 93 грн, 113 617, 26 грн - до 17.02.2022;
- за актами акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за січень 2022 року на суми 199 079, 87 грн, 19 030, 55 грн, 360 873, 24 грн та 855 596, 16 грн - до 27.10.2022.
Отже частина зобов`язань виникла у відповідача до введення в країні воєнного стану, а інша - після звільнення від окупації територій, на якій знаходилось офісне приміщення відповідача (за доводами апелянта). Тобто, зобов`язання у більшій частині спірних правовідносин виникли ще до виникнення обставин, на які посилався відповідач, як на форс-мажорні. Відповідачем не надано доказів того, що підприємство через наявність форс-мажорних обставин було позбавлено можливості здійснити перерахування коштів на рахунок позивача у вищенаведені строки.  
При цьому колегія звертає увагу на те, що сам по собі факт введення воєнного стану та перебування підприємства у скрутному фінансовому становищі після нанесення збитків військовими діями не може вважатись належною правовою підставою для звільнення боржника від відповідальності в порядку ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України. 
Судом першої інстанції, серед іншого, обґрунтовано було зазначено, що до матеріалів справи не було надано належних та допустимих доказів звернення відповідача до позивача, у передбачених в п. п. 9.1, 9.3. договору порядку і строк, з повідомленням про настання обставин непереборної сили, що унеможливили виконання відповідачем договірного обов`язку, з обов`язковим наданням документу, що засвідчує вказані обставини. 
Посилання апелянта на те, що відсутність доступу до приміщень офісу, мережі інтернет та комп`ютерної техніки унеможливлювало здійснення підприємством повідомлення контрагентів про настання форс-мажорних обставин відхиляються колегією, оскільки наявні у справі лист-відповідь № 219 від 15.03.2022 та відповідь на претензію № 424 від 27.06.2022 спростовують такі твердження ПП «Автомагістраль». 
Також не можуть бути взяті до уваги і доводи апелянта в частині існування перед ним заборгованості з держбюджету за вже виконані та надані послуги, оскільки в силу приписів ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України не вважається обставиною непереборної сили, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідачем належними засобами доказування не доведено наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин правового механізму, унормованого приписами ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України.  Відтак висновки суду попередньої інстанції про часткове задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних та річних, зокрема, з мотивів не встановлення підстав для звільнення відповідача від відповідальності, - є правомірними.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення інфляційних втрат та річних

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України свідчить, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 914/1517/18.
Положення статей 233 ГК України та 551 ЦК України при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій є універсальними у правозастосуванні (пункт 8.26. постанови Верховного Суду від 09.03.2023 у справі № 902/317/22).
Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (пункт 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 905/1409/21).
При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18 та в ін.).
Місцевим господарським судом також підставно зауважено, що положення ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України передбачають зменшення саме штрафних санкцій. Відповідальність передбачена положеннями ст. 625 ЦК України у вигляді обов`язку боржника сплатити інфляційні та 3% річних не є штрафною санкцією, а є мірою відповідальності, що носить компенсаторний характер і пов`язаний особливою природою грошей, що мають властивість знецінюватись. На відміну від штрафних санкцій метою яких є збагачення кредитора, інфляційні та 3% річні будучи акцесорними до основного зобов`язання у свої природі є особливого роду збиткам, (сателітні), що не вимагають доведення та існують в силу змісту грошового зобов`язання, завданням яких є відновлення майнових прав кредитора.
Так, відмовляючи в задоволенні заявленого відповідачем клопотання, суд попередньої інстанції виходив з того, що оскільки інфляційні втрати та 3% річних не є штрафними санкціями, а сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних, то стягненню підлягають 3% річних та інфляційні збитки від простроченої суми за весь час прострочення із застосуванням положень частини другої статті 625 ЦК України. 
Колегія погоджується з таким висновком та зазначає, що при вирішенні питання наявності/відсутності підстав для зменшення інфляційних та річних судом було враховано принципи справедливості, розумності та пропорційності, оскільки зазначена міра компенсаційної відповідальності боржника застосована у відповідності до приписів норм чинного цивільного законодавства. 
Відносно посилань апелянта на неврахування судом правової позиції, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, апеляційна інстанція зазначає таке.  
У справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду вирішувала питання щодо можливості зменшення судом розміру процентів річних, що підлягають стягненню з боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки у пункті 5.5 договору сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.
У цій справі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, буде обмежити розмір санкцій сумами штрафу і пені, які присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовила у стягненні процентів річних у розмірі, який сторони визначили в договорі, з огляду на їх очевидну неспівмірність.
Тобто висновки у справі № 902/417/18, на які посилається скаржник, не є релевантними для справи № 911/2409/22, а тому вони не могли бути покладені в основу рішення про задоволення клопотання відповідача у цій справі.
У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірних висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зменшення інфляційних та річних, що є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.
Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023 у справі №911/2409/22 залишити без змін.
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути   оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано, - 10.08.2023.   

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                С.О. Алданова