КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
                                                                                        Справа №759/17115/22
                                                                                                                                       Апеляційне провадження
                                                                                                                               №33/824/219/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                               встановив:
 
постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496грн 20коп.
Постановою суду встановлено, що 10.11.2022 приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вул. Трублаїні, 41 у м. Києві керував транспортним засобом «Део Ланос», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Постановою суду визнано доведеним, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що працівники патрульної поліції, всупереч статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», безпідставно його зупинили біля його місця проживання та не пояснили причин такої зупинки.
ОСОБА_1 зазначає, що працівники патрульної поліції не пропонували йому їхати до найближчого медичного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не міститься адреси закладу охорони здоров`я.
Також ОСОБА_1 зазначає, що 14 грудня 2022 року він через канцелярію суду подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судового засідання, однак суд першої інстанції провів судовий розгляд без його участі, чим грубо порушив вимог ст. 268 КУпАП.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1   та його захисника - адвоката Малюги 
                                                               
В.М., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції повно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення та надані докази у підтвердження його вчинення, а тому прийшов до правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху.
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №373384 від 10 листопада 2022 року, в цей день, о 23год. 00хв. в м. Київ, вул. Трублаїні, 41, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нестійка хода), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил 
                                                               
дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що не згоден з ним.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.
Відповідно до приписів п. п. 1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти  огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови повинна здійснюватися відповідно до вимог діючого законодавства.
Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858,     огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1   
                                                                     
наявні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нестійка хода.
Частинами 1 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299, з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції був долучений відеозапис.
З переглянутого відеозапису апеляційний суд встановив, що працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 для перевірки документів, а саме посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Також працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що на його автомобілі наявні пошкодження, які можуть свідчить про його технічну несправність.
До протоколу про адміністративне правопорушення додана копія постанови серії ЕАР №6153334 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 10 листопада 2022 року, згідно якої до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510грн, оскільки водій керував транспортним засобом та був не пристебнутим ременем безпеки.
Вказані обставини спростовують доводи ОСОБА_1 про безпідставність його зупинки працівниками поліції.
Крім того, необхідно враховувати, що з метою належного виконання заходів, передбачених Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до затвердженого Плану проведення контрдиверсійних заходів на території м. Києва та Київської області від 20.05.2022 «ВС51/5/5-2196 Т відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме статті 31 та 32 поліцейський має право зупиняти транспортні засоби та вимагати в особи пред`явлення 
                                                                    
нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.
З переглянутого відеозапису вбачається, що при спілкуванні працівниками поліції були встановлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим працівником поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, як за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я, та після того, як працівником патрульної поліції було виявлено в салоні автомобіля відкриту жерстяну банку пива, водій визнав, що вживав вказаний алкогольний напій під час керування автомобілем.
Доводи апеляційної скарги, що працівник патрульної поліції не пропонував ОСОБА_1 проїхати до найближчого медичного закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовуються доданими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами, з яких вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у спеціалізованому медичному закладі, однак водій ОСОБА_1 відмовився.
При цьому працівником поліції роз`ясненні ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не містить адреси закладу охорони здоров`я, не є підставою для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Аналіз вказаних норм свідчить, що поліцейським видається направлення для проходження огляду у разі згоди водія пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, куди водія зобов`язаний доставити поліцейський.
Вказані норми не зобов`язують поліцейського видати водієві, який відмовився прослідувати разом із поліцейським до закладу охорони здоров`я, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння водієм самостійно. Не містить таких положень і вищезазначена Інструкція.
Наявний у матеріалах справи відеозапис підтверджує законність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , під час якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою спеціального приладу «Драгер», відмова від проходження такого огляду, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та відмова останнього від такого огляду.
Саме ці дії ОСОБА_1 є складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і вони зафіксовані за допомогою технічного засобу відеозапису.
                                                               
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, зокрема з тексту оскаржуваної постанови вбачається, що  ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, на підтвердження своїх слів доказів не навів щодо відмови пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Крім того, з долученого до апеляційної скарги скриншоту (знімку) інформації з сайту «Судова влада» неможливо встановити єдиний унікальний номер справи, в якій призначено судове засідання стосовно ОСОБА_1 на 16 грудня 2022 року на 16:00год.
Інших доказів того, що судове засідання 14 грудня 2022 року відбулося у відсутність ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано не було, як і не було спростовано посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні  14 грудня 2022 року.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №373384 від 10 листопада 2022 року з достатньою повнотою досліджені судом на виконання вимог ст. 280 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові судді районного суду доказів, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                  І.М. Рейнарт