КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                         
    Справа № 369/15710/21                                Головуючий у 1 інстанції: Діденко Є.В. 
 Провадження № 22-ц/824/9651/2023                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 липня 2023 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,
секретар                                        Шевченко Т.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу Національного музею історії України на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Національного музею історії України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
 
в с т а н о в и в:
 
 В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного музею історії України (далі - НМІУ) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зазначив, що 20.03.2018 р. відповідно до наказу HMIУ №28/2-к від 07.03.2018р. він був призначений на посаду завідувача Філіалом НМІУ - Музею історичних коштовностей України.  За час роботи зарекомендував себе старанним і сумлінним працівником, неодноразово заохочувався грошовими преміями та надбавками. Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України 24.05.2021 р. була затверджена нова структура Національного музею історії України. У зв`язку з цим наказом НМІУ № 77 від 24.06.2021 р. був скорочений штат і з 01.09.2021 р. введений в дію новий штатний розпис. У новій структурі НМІУ передбачена зміна назви філіалу НМІУ - Музею історичних коштовностей України на Скарбниця Національного музею історії України із кількістю працівників 27 осіб, з структурними змінами у відділах. Наказом генерального директора НМІУ №112/к від 18.10.2021 року він був звільнений на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням посади. Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки йому не був доведений новий штатний розпис та  не попереджено про зміни в організації виробництва і праці. Також йому незаконно відмовлено у призначенні на посаду завідувача юридичним відділом, вручений неповний перелік вакантний посад та не  запропоновані всі вакантні посади, зокрема - заступника Генерального директора з питань реставрації та музеєфікації пам`яток. Насправді його посада  скорочена не була, замість філіалу НМІУ- Музею історичних коштовностей України зі штатною чисельністю 31 одиниця створено філіал Скарбниця Національного музею історії України зі штатною чисельністю 27 одиниць, на який покладено подібні функції та завдання. Фактично мало місце перетворення одного структурного підрозділу у інший, а не зміна в організації виробництва і праці. При цьому посада керівника філіалу збереглася у новому штатному розписі. Питання його звільнення не розглядалось у профспілковій організації відповідно до ч. 9 ст. 49-2 КЗпП України. ОСОБА_1 просив поновити його на посаді завідувача філіалу НМІУ - Музей історичних коштовностей України з 18.10.2021 року; стягнути з НМІУ на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконно звільнення по дату прийняття рішення по справі.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнаний незаконним наказ від 18.10.2021 р. № 112/к про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача філіалом НМІУ - Музею історичних коштовностей України. Поновлено ОСОБА_1 на роботі в НМІУ на посаді завідувача філіалом НМІУ - Музею історичних коштовностей України.
Стягнуто з НМІУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в загальному розмірі 364 715,20 грн., з яких слід утримати податки, збори та інші обов`язкові платежі. Стягнуто з НМІУ на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.  
В апеляційній скарзі НМІУ просить скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити   нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 заявляв дві позовні вимоги - про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Натомість суд також  визнав незаконним наказ від 18.10.2021 р. № 112/к про звільнення позивача, хоча він не заявляв таку вимогу. На думку апелянта суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність скорочення посади позивача внаслідок змін в організації виробництва та праці та про те, що філіал НМІУ - Музей історичних коштовностей не було припинено. Відповідно до наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 24.05.2021 №357 «Про затвердження нової структури НМІУ» (зі змінами, внесеними наказом МКІП України від 22.06.2021 №448), штатного розпису НМІУ з 01.09.2021, затвердженого МКІП України 25.06.2021, наказу НМІУ від 24.06.2021 №77 «Про скорочення штату та введення в дію нового штатного розпису НМІУ з 01.09.2021» в музеї відбулися зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників. Зокрема, лівідований філіал НМІУ - Музей історичних коштовностей, замість якого створювався інший відокремлений структурний підрозділ - філія «Скарбниця Національного музею історії України» з іншою внутрішньою структурою, завданнями та основними функціями. Відповідно, скорочувалася посада завідувача філіалу НМІУ - Музей історичних коштовностей України та вводилася вже нова посада - завідувач філії «Скарбниця Національного музею історії України». Встановивши, що мало місце перетворення одного структурного підрозділу в інший, суд дійшов помилкових висновків, що перетворення не призводить до припинення такого структурного підрозділу, а також не може мати наслідком скорочення посади. Посада завідувача філії «Скарбниця Національного музею історії України» не є тотожною посаді, яку обіймав позивач ОСОБА_1 . На новостворений структурний підрозділ були покладені нові функції -здійснення міжнародного співробітництва музею в цілому.  ОСОБА_1 жодного разу не просив призначити його на посаду завідувача філії Скарбниця Національного музею історії України та не подавав відповідної заяви про це. Натомість, у заявах від 06.07.2021 та від 23.07.2021 ОСОБА_1 просив призначити його на посаду завідувача юридичного відділу, тим самим визнавши зміни в організації виробництва і праці і скорочення його посади. Апелянт наголошує на тому, що питання доцільності змін в організації виробництва і праці та наступного скорочення штату працівників належить до виключної компетенції власника. Натомість суд нівелював право НМІУ на самостійну господарську діяльність та вирішив питання організації виробничого процесу музею, його функцій і напрямів діяльності, а також працівників, які мають виконувати завдання музею. Після попередження про наступне звільнення НМІУ і до дати звільнення ОСОБА_1 , неодноразово пропонував усі наявні вакансії. Навіть не ознайомлюючись з наявними вакансіями, позивач писав відмову від них. 
 В апеляційній інстанції представник НМІУ підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
Позивач ОСОБА_1  просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,  починаючи з 20.03.2018 року ОСОБА_1 обіймав посаду завідувача філіалу  НМІУ - Музей історичних коштовностей України (далі - МІКУ) відповідно до наказу (розпорядження) №28/2-к від 07.03.2018 року про прийняття на роботу.
Відповідно до затвердженого наказом НМІУ № 357 від 31.12.2015 року Положення філіал НМІУ  - Музей історичних коштовностей є структурним підрозділом в загальній структурі Національного музею історії України. Усі працівники філіалу НМІУ призначаються на посаду і звільняються з посади наказом генерального директора музею, з дотриманням вимог чинного законодавства України про працю. ( т.1 а.с.33).
Основні завдання і функції філіалу передбачені у розділах 2, 3 Положення. Зокрема вказано, що філіал збирає, досліджує, пропагує пам`ятки матеріальної і духовної культури України, які відтворюють історію розвитку прикладного мистецтва давнини та середньовіччя, а також сучасного ювелірного мистецтва; популяризує колекцію НМІУ; створює та оновлює експозицію Філіалу; проводить екскурсії, наукові дослідження; проводить наукові і культурно-масові заходи. У функціях філіалу вказано, що він, зокрема, бере участь у формуванні та реалізації планів НМІУ щодо виставкової діяльності як в Україні, так і за її межами, встановлює та розвиває зв`язки з музеями країн світу, та інше. Місцезнаходження філії вказано: м. Київ, вул. Лаврська, 9 корпус 12.
Підрозділами філіалу є: науково-дослідний відділ; відділ екскурсійного обслуговування; відділ молодшого музейного персоналу. Структура філіалу визначається необхідністю науково-дослідної роботи, вивчення колекції та експонування виробів з дорогоцінних металів і коштовного каміння, що є складовою частиною фондової колекції НМІУ.
У посадовій інструкції завідувача філіалу - Музей історичних коштовностей України завідувач підпорядковується безпосередньо генеральному директору, здійснює керівництво та організацію роботи філіалу відповідно до покладених на нього завдань і обов`язків, бере участь у договірній роботі філіалу.
07.05.2021 р. від Національного музею історії України до Міністерства культури та інформаційної політики України направлено подання про зміну організаційної структури та штатного розпису Національного музею історії України з 01.08.2021 р. У розділі 2 подання вказані проблеми, які потребують розв`язання. Зокрема зазначено про необхідність закріпити напрям міжнародного співробітництва, ввести посаду - заступника генерального директора з міжнародного співробітництва-завідувача філіалом НМІУ - «Музей історичних коштовностей України». Пропонувалось утворити таку посаду замість посади заступника генерального директора з розвитку, та внести зміни до положення про філіал НМІУ - МІКУ. У пункті 3 подання вказано, що зміна структури та штатного розпису вирішує проблему неефективного використання коштів фонду оплати праці з одного боку, оскільки наявне дублювання функцій за окремими посадами. Посади, що не підкріплені чітким функціоналом або мають дублювання функцій скорочуються. Скорочення посад та введення нових посад здійснюється в межах штатної чисельності - 325 штатних одиниць.
На підставі вказаного подання наказом Міністерства культури та інформаційної політики України № 357 від 24.05.2021 р. затверджена та введена в дію з 01.08.2021 р. нова структура НМІУ.
У додатку до наказу передбачено структуру НМІУ. У пункті 27 додатку вказано - Філія «Скарбниця Національного музею історії України», що складається з: науково-дослідний відділ експозиційно-виставкової роботи та міжнародного співробітництва; сектор міжнародного співробітництва; сектор каталогізації і моніторингу, науково-освітній відділ.
Наказом Національного музею історії України від 29.06.2021 р. № 77 з 01.09.2021 року передбачено скорочення посад відповідно до додатку. Скороченню підлягала і посада завідувача філіалом.
У наданих суду примірниках штатного розпису за період до структурних змін та після їх проведення, є відомості про наявність посади завідувача філіалом.
24.06.2021 р. затверджено положення про філію «Скарбниця Національного музею історії України». Відповідно до вказаного положення, філія є відокремленим структурним підрозділом в загальній структурі НМІУ. Місцезнаходження: м. Київ, вул. Лаврська, 9 корпус 12.
У пункті 2.1 Положення визначено, що завданнями філії є збереження, вивчення та популяризація знань про старожитності, виготовлені із дорогоцінних металів, про давні техніки ювелірного мистецтва та його історико-культурний контекст, релевантний вимогам сьогодення. Філія збирає, досліджує, пропагує пам`ятки матеріальної і духовної культури України, які відтворюють історію розвитку прикладного мистецтва давнини і середньовіччя, а також сучасного ювелірного мистецтва. Робота філії здійснюється за напрямками: науково-освітній, обліковий, консультативний, міжнародного співробітництва. У функціях філії вказано, зокрема, проведення наукових досліджень; створення виставок і експозицій; наукове вивчення і атрибуція колекції НМІУ; здійснення іншої наукової діяльності, допомога та консультації з моніторингу археологічної культурної спадщини та тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей, АР Крим.
25.06.2021 року затверджено посадову інструкцію завідувача філією «Скарбниця Національного музею історії України».
05.07.2021 року на адресу ОСОБА_1 за допомогою поштового зв`язку «Нова Пошта» було направлено повідомлення про заплановане вивільнення з пропозицією переведення на посаду провідного юрисконсульта. 06.07.2021 року дане відправлення було повернуто на адресу Національного музею історії України, а в інформації про посилку вказано, що адресат відмовився від її отримання.
06.07.2021 року ОСОБА_1 подав відповідачу заяву, в якій просив прийняти його на посаду завідувача юридичного відділу. 20.07.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки посада не є вакантною. ОСОБА_1 було запропоновано переглянути перелік наявних вакантних посад у відділі кадрів НМІУ.
23.07.2021 року ОСОБА_1 подав відповідачу заяву, в якій просив прийняти його на посаду завідувача юридичного відділу коли вона буде вакантною.
01.08.2021 р. працівниками НМІУ складений акт про те, що 01.08.2021 р. ОСОБА_1 біля будівлі філіалу Музей історичних коштовностей України відмовився від отримання повідомлення про заплановане вивільнення.
03.09.2021 року ОСОБА_1 ознайомився з повідомленням про наступне вивільнення від 26.07.2021 р. з пропозицією переведення на посаду фахівця з публічних закупівель та залишив власний негативний коментар стосовно керівника НМІУ.
Згідно  складеного 03.09.2021 року у приміщенні відділу людських ресурсів акту у присутності співробітників Національного музею історії України: завідувача відділу людських ресурсів ОСОБА_4 , завідувача юридичного відділу ОСОБА_5 , провідного професіонала з нормування та оплати праці відділу людських ресурсів ОСОБА_6 , завідувачу філіалу НМІУ «Музей історичних коштовностей України» ОСОБА_1 був запропонований перелік вакантних посад в Національному музеї історії України станом на 03.09.2021 р., від отримання якого та від підпису про ознайомлення з яким він відмовився.
Відповідно до складеного працівниками НМІУ акту від 07.09.2021 р. ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення і отримання наказу № 104 від 31.08.2021 р. «Про визначення робочого місця та індивідуальний план роботи ОСОБА_1 з 01.09.2021 р.», посадової інструкції фахівця з публічних закупівель та переліку вакансій станом на 07.09.2021 р.
Наказом НМІУ №112/к від 18.10.2021 року ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням посади, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 . Суд визнав незаконним наказ керівника НМІУ від 18.10.2021 р. №112/к про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача філіалом НМІУ - Музею історичних коштовностей України, поновив ОСОБА_1 на роботі в НМІУ на посаді завідувача філіалом НМІУ - Музею історичних коштовностей України та стягнув з НМІУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в загальному розмірі 364 715,20 грн.
Суд першої інстанції виходив з того, що   відповідач НМІУ належним чином виконав передбачені законом вимоги та вжив заходів щодо як попередження про майбутнє вивільнення позивача, так і в частині пропозиції вакантних посад. Разом з тим, за висновком суду реального скорочення посади, яку обіймав позивач, не відбулось. У поданні відповідача до Міністерства наголошувалося на необхідності введення напряму міжнародного співробітництва. При цьому не зазначається про необхідність припинення філіалу «Музей історичних коштовностей України», або про скорочення посади завідувача філії. Відповідно до затвердженої Міністерством і введеного в дію нових структури і штатного розпису НМІУ передбачено філію з назвою «Скарбниця Національного музею історії України», з іншою організаційною структурою. При цьому посада завідувача філії залишилась збереженою у штатному розписі як окрема посада. Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження прийняття ним рішень про припинення філії МІКУ, створення нової філії як відокремленого підрозділу і внесення у зв`язку із цим відповідних реєстраційних змін. Внаслідок співставлення завдань і функцій філіалу «Музей історичних коштовностей України» та філії «Скарбниця Національного музею історії України», положення про яку було затверджено 24.06.2021 року, суд дійшов висновку, що за змістом філія виконує такі ж завдання і функції, які були покладені на філіал МІКУ.  Посадові обов`язки завідувача філіалом МІКУ та філією «Скарбниця Національного музею історії України» відрізняються здебільшого питанням міжнародного співробітництва, проте загальний зміст і функціонал цих обов`язків не відрізняється. Покладення додаткових вимог до посади завідувача філією за переконанням суду не підтверджує скорочення посади позивача. Філія «Скарбниця Національного музею історії України» функціонує на тій же матеріальній базі, що й філіал МІКУ і знаходиться за тією ж адресою. Відтак, мало місце  не припинення філіалу МІКУ, а його перетворення у філію з назвою «Скарбниця Національного музею історії України» та із зміною внутрішньої структури. Реального скорочення посади завідувача філії, яку обіймав позивач - не відбулось. Суд також врахував, що на посаду завідувача філії «Скарбниця Національного музею історії України» була призначена інша особа. Проведені відповідачем зміни в організаційній структурі по суті є змінами в організації виробництва і праці  . Надання додаткових завдань і функцій відокремленому підрозділу, та за посадою позивача, свідчить про істотні зміни умов праці, що   може бути підставою для припинення трудового договору лише у разі відмови працівника продовжити роботу зі зміненими умовами праці, відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України.
Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Відповідно до статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (частини перша, третя статті 49-2 КЗпП України).
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», викладених у п. 19 постанови розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.
Відповідно до наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 24.05.2021 №357 «Про затвердження нової структури Національного музею історії України» зі змінами, внесеними наказом Міністерства культури та інформаційної політики України  від 22.06.2021 №448, штатного розпису НМІУ з 01.09.2021, затвердженого Міністерства культури та інформаційної політики України 25.06.2021, наказу НМІУ від 24.06.2021 №77 «Про скорочення штату та введення в дію нового штатного розпису НМІУ з 01.09.2021» в НМІУ відбулися зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників, зокрема припинявся філіал НМІУ - Музей історичних коштовностей, замість якого створювався інший відокремлений структурний підрозділ: філія «Скарбниця Національного музею історії України» з іншою внутрішньою структурою, завданнями та основними функціями. 
В наслідок організаційних змін, в структурі філіалу НМІУ - Музей історичних коштовностей були ліквідовані: науково-дослідний відділ «Історія ювелірного мистецтва», відділ екскурсійного обслуговування філіалу та відділ молодшого музейного персоналу філії, натомість створювалися: науково-дослідний відділ експозиційно-виставкової роботи та міжнародного співробітництва, в якому створювалися окремі сектори: сектор міжнародного співробітництва та сектор каталогізації та моніторингу; науково-освітній відділ.
Відповідно мало місце скорочення посади завідувача філіалу НМІУ - Музей історичних коштовностей України та вводилася  нова посада - завідувач філії «Скарбниця Національного музею історії України».
Як встановлено судом, зміна організаційної структури та штатного розпису ініціювалось перед Міністерством культури  та інформаційної політики України у поданні НМІУ від 07.05.2021 р. (а.с. 129, 130).
У розділі 2 подання вказані проблеми, які потребують розв`язання. Зокрема зазначено, що необхідно закріпити напрям міжнародного співробітництва, ввести посаду - заступника генерального директора з міжнародного співробітництва- завідувача філіалом. Пропонувалось утворити таку посаду замість посади заступника генерального директора з розвитку. Необхідність зазначених змін пояснюється, зокрема, тим, що Наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 18.05.2020 №1790 затверджено погоджену трудовим колективом НМІУ нову редакцію Статуту музею (надалі - Статут НМІУ), якою визначено нові основні завдання та напрями його роботи.
Організаційна структура НМІУ, що була затверджена наказом Міністерства культури України від 27.10.2015 № 844 «Про затвердження структури Національного музею історії України» та введена в дію з 26.10.2015, а також розроблений відповідно до такої структури штатний розпис не в повній мірі дозволяли виконувати завдання музею, раціонально організовувати робочі місця та забезпечити взаємодію між структурними підрозділами відповідно до статутних завдань та напрямків роботи.
Чинними на той час структурою та штатним розписом були не раціонально розподілені штатні посади між структурними підрозділами відповідно до завдань та функцій, наслідком чого була відсутність штатних одиниць за цілими напрямками. Так, жодним структурним підрозділом або штатною посадою не було передбачено виконання роботи за напрямком міжнародної діяльності, хоча це передбачено п.3.2.3. Статуту (обмін виставками з музеями зарубіжних країн, зокрема і предметами, які містять дорогоцінні метали та дорогоцінне каміння).
Відсутність закріплення напрямку міжнародного співробітництва в діючій на той час структурі негативно вплинула на роботу музею в період 2015-2020 років - музей не брав участь у жодному міжнародному культурному заході.
Разом з тим, конкурсною комісією з добору на посаду генерального директора Національного музею історії України, створеною Міністерством культури та інформаційної політики, 28.02.2020 було обрано ОСОБА_7 генеральним директором музею та схвалено його програму, згідно з якою міжнародні виставкові проекти музею на період 2021-2025 років базуватимуться на археологічних матеріалах, значна кількість яких зберігається у філії, має міжнародне значення та є запитуваною міжнародними інституціями.
Відповідно до Положення про сектор, затвердженого наказом НМІУ від 24.06.21 № 75 після проведених змін на новостворену філію було покладено функцію із здійснення міжнародного співробітництва музею в цілому.
До завдань нового сектора міжнародного співробітництва науково-дослідного відділу експозиційно-виставкової роботи та міжнародного співробітництва віднесено організацію міжнародного співробітництва музею в галузі вивчення та дослідження історії розвитку прикладного мистецтва. Функціями сектору, зокрема, є участь у налагодженні та розвитку зв`язків не лише філії, а всього НМІУ, з міжнародними організаціями та музеями країн світу, організація міжнародних контрактів та виставок та ін.  
Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , представник НМІУ наголошував на додатковому напрямку роботи оновленої філії - допомога у проведенні консультування державних органів України та міжнародних урядових і неурядових організацій, зокрема, МКІП та Міжнародного комітету ЮНЕСКО щодо моніторингу археологічної культурної спадщини на тимчасово окупованих територіях. Завданням сектору є також моніторинг інтернет-ресурсів, через які здійснюється незаконний обіг таких предметів, документування фактів порушення та підготовка відповідних заяв до правоохоронних органів. Тому об`єктивно потрібно було створити нові структурні підрозділи в філії за напрямком міжнародної діяльності та провести раціоналізацію робочих місць. Все вищенаведене знайшло своє відображення у посадовій інструкції завідувача філії, затвердженій генеральним директором НМІУ 25.06.2021. До посадових обов`язків завідувача філією додатково віднесено: організація міжнародної діяльності (п.3.3. посадової інструкції завідувача філії); персональна відповідальність за договірну роботу в філії, а також підготовка, оформлення та виконання всіх договорів, що стосуються діяльності філії (п.3.12. посадової інструкції); вирішення питання щодо необхідності здійснення публічних закупівель товарів, робіт/послуг для потреб філії, підготовка відповідних обґрунтувань та умов (технічних завдань) з метою здійснення таких закупівель (п. 3.17. посадової інструкції); забезпечення організації, підготовки та проведення заходів, спрямованих на міжнародне співробітництво НМІУ (п.3.20. посадової інструкції). Одночасно зріс і рівень об`єктивних вимог до особи, яка обійматиме посаду завідувача філії. Це, зокрема, знання: порядку здійснення закупівель державними установами. Обов`язковим також є знання іноземної мови (англійської) на рівні, не нижче В2 за глобальною шкалою (п.6.1. посадової інструкції).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що філія «Скарбниця Національного музею історії України» виконує такі ж завдання і функції, які були покладені на філіал «Музей історичних коштовностей України», а реального скорочення посади завідувача філії, яку обіймав позивач, не відбулось.
При цьому колегія суддів враховує, що у рішенні суд першої інстанції зазначив, що при зміні організаційної структури НМІУ завдання міжнародного співробітництва було значно розширене, а з аналізу посадових інструкцій слідує, що посадові обов`язки завідувача філіалом «Музей історичних коштовностей України» та філією «Скарбниця Національного музею історії України» відрізняються здебільшого питанням міжнародного співробітництва. Відтак, посада завідувача філії «Скарбниця Національного музею історії України» не є тотожною посаді, яку обіймав позивач.
Збіг у визначенні загальних функцій та напрямків роботи філіалу «Музей історичних коштовностей України» та філії «Скарбниця Національного музею історії України» як структурних підрозділів НМІУ, не свідчить  про відсутність змін в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, що було підставою для звільнення позивача. Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 19 постанови Пленуму  від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.
Встановивши, що перетворення одного структурного підрозділу відповідача в інший, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що таке перетворення не призводить до припинення попереднього структурного підрозділу та не може мати наслідком скорочення посад.
 При вирішенні спору  суд першої інстанції встановив, що НМІУ  дотримався передбаченого КЗпП України порядку звільнення позивача на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України  - завчасно попередив ОСОБА_1 про майбутнє вивільнення та запропонував вакантні посади.  ОСОБА_1 рішення суду  у вказаній частині не оскаржив.
Враховуючи викладене, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до НМІУ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  Національного музею історії України задовольнити.
Скасувати  рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити в позові ОСОБА_1 до Національного музею історії України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 05 липня 2023 року. 

Суддя-доповідач                                                       Шебуєва В.А.
 
            Судді                                                           Матвієнко Ю.О.
 
                                                                              Крижанівська Г.В.