ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/579/22  Номер провадження 22-ц/814/2648/23	Головуючий у 1-й інстанції Барабанова  В.В.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Абрамова П.С., Гальонкіна С.А.
секретар: Гречка Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2022 року, постановлене суддею Барабановою В.В.
по справі за позовом  ОСОБА_1  до Акціонерного товариства "Полтавагаз" про припинення дії, яка порушує право на розподіл природного газу,-

В С Т А Н О В И В :
У травні 2022 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про припинення дії, яка порушує право на розподіл природного газу.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 і побутовим споживачем послуг з постачання та розподілу природного газу, які їй надає газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
Позивач стверджує, що між нею та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» відсутні договірні відносини, так як проведення газової мережі загальної і до будинку здійснено за власні кошти, постанови НКРЕКП щодо плати за розподіл природного газу не зареєстровані в Мінюсті, відсутня ліцензія у відповідача на надання послуг з розподілу природного газу, відсутня інформація про ціни, тарифи, нарахування заборгованостей за надані послуги з розподілу природного газу. Тому, позивач просить припинити дії, які порушують право споживача на розподіл природного газу до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2022 року в задоволенні позову  ОСОБА_1  до Акціонерного товариства "Полтавагаз" про припинення дії, яка порушує право на розподіл природного газу відмовлено.
Під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено порушень відповідачем чинного законодавства України, прав та законних інтересів позивача.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є споживачем природного газу, який надається за адресою її проживання: АДРЕСА_1 постачальником якого є газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
АТ «Полтавагаз» на підставі ліцензії, затвердженої постановою НКРЕКП від 15.06.2017 за № 778 (зі змінами, внесеними постановами НКРЕКП від 04.06.2019 № 941, від 25.07.2019 № 1564) здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Комсомольськ, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського та Кременчуцького районів Полтавської області та с. Радянське Кобеляцького району Полтавської області) в зоні розташуваня розподільчих газопроводів, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації товариства.
Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.
Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.
Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;
Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.
Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що після набрання чинності Кодексу ГРМ 27.11.2015 та договору розподілу природного газу 01.12.2015 ОСОБА_1 , продовжуючи споживання природного газу, будучи приєднаною до газорозподільної мережі за адресою  АДРЕСА_1  приєдналася до умов договору розподілу природного газу, та в свою чергу, їй як споживачу, у відповідності до вимог глави 4 розділу VІ Кодексу ГРМ, присвоєно ЕІС код 56XM26E12031101J.
З 01 січня 2020 року, після відповідних змін Кодексу ГРМ та типового договору розподілу природного газу, ОСОБА_1 , як споживач послуг із розподілу природного газу, сплачувала АТ «Полтавагаз», за адресою вул. Залізнична, 12, с. Бутенки, Полтавського району, Полтавської області, всі відповідні рахунки за надані послуги із розподілу природного газу та станом на 01.07.2022 заборгованості не має, що підтверджується карткою споживача із облікової бази АТ «Полтавагаз».
Позивачем жодних заяв про розірвання вказаного договору та припинення розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_1 до АТ «Полтавагаз» не подавалося.
Посилання ОСОБА_1  на те, що вона не має договірних зобов`язань з відповідачем та не приєдналася як побутовий споживач до виконання умов Типового договору розподілу природного газу є необґрунтованими, оскільки приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. 
Висновки щодо застосування норм права у близьких за змістом правовідносинах, зокрема щодо приєднання до публічного договору (акцептування договору), містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 161/11800/19 (провадження № 14-119цс20).
Як вбачається з картки споживача, ОСОБА_1 сплачувала АТ «Полтавагаз» рахунки за надані послуги з розподілу природного газу (а.с. 43).
Вказаний факт позивачем не спростований.
Таким чином, встановивши, що оператором газорозподільної системи на території Полтавської області на підставі відповідної ліцензії є АТ «Полтавагаз», а ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 та здійснювала оплату послуг з розподілу природного газу АТ «Полтавагаззбут», тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.
Доводи апеляційної скарги, щодо неналежного повідомлення представника ОСОБА_1 – її чоловіка ОСОБА_2 про розгляд справи колегія суддів відхиляє з наступних підстав. 
У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. 
Згідно ст. 128 ч. 8 п. 1 ЦПК України днем вручення судової повістки є вручення судової повістки під розписку.
В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення позивачу за адресою її проживання АДРЕСА_1 судової повістки на засідання призначене на 25.10.2022 на 11:00 год. (а.с. 89).
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за даною адресою також проживає її представник ОСОБА_2 . 
Згідно ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до суду заяву, в якій просила судове засідання призначене на 25.10.2022 на 11:00 год. розглянути без її участі (а.с. 79).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказала, що повідомила в телефонному режимі секретаря судового засідання, що в судове засідання призначене на 25.10.2022 прибуде її представник.
Таким чином, сторона позивача була належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказала, що в порушення вимог процесуального права не отримувала копію ухвали про відкриття провадження у справі та ухвали про закриття підготовчого судового засідання і призначення справи до судового розгляду.
В матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачем вищевказаних ухвал суду.
Проте, доводи апеляційної скарги, щодо неотримання позивачем копії ухвал про відкриття провадження та закриття підготовчого судового засідання, не впливають на правильність вирішення справи, тому відповідно до ст. 376 ч. 2 абз. 2 ЦПК України не є підставою для скасування або зміни судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:  О.Ю. Кузнєцова

Судді  П.С. Абрамов

С.А. Гальонкін