КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 липня 2023 року місто Київ.
Справа № 761/446/21
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8476/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
судді-доповідача                                  Желепи О.В.,
суддів:                                                  Мазурик О.Ф., Немировська О.В.
за участю секретаря судового засідання Вєтчінової О.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року про залишення позову без розгляду (постановлену у складі судді Макаренко І. О., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання правочинів недійсними
 
ВСТАНОВИВ
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до  Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просила визнати правочини, що підписані від імені ОСОБА_1 від 21.07.2015 року, а саме: анкету-заяву № 80096, додаток до анкети-заяви № 80096, заяву про видачу готівки, платіжне доручення № 6, заяву про закриття поточного рахунку, платіжне доручення № 4 - недійсними.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року позов залишено без розгляду.
Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 07 квітня 2023 року подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року скасувати, а справу передати до Шевченківського районного суду міста Києва для подальшого розгляду по суті спору.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що підставою для ухвалення судового рішення була заява представника позивача від 23.03.2023 року про залишення позовної заяви без розгляду, яка була складена на підставі відсутності спору, адже згідно поданого у справу експертного висновку позивач не підписувала правочинів, а відтак, правочини не підписані позивачем є неукладеними.
06 квітня 2023 року в Шевченківському районному суді міста Києва позивач ознайомилися з матеріалами цивільної справи № 761/446/21, і встановила відсутність у справі документів, які були наявні у справі на стадії підготовчого розгляду справи, які є підставою для розгляду справи за предметом спору «про визнання правочинів недійсними», проте, внаслідок зникнення із матеріалів цивільної справи доказів на яких ґрунтується позовна заява і була прийнята судова ухвала про витребування доказів від відповідача.
Втраченим документом є платіжне доручення про перерахування позивачем грошових коштів з її рахунку АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ім`я ОСОБА_2 №4 від 21.07.2015, якого не було в наявності під час ознайомлення з матеріалами справи від 06.04.2023 року.
За відсутності доказів отриманих від відповідача , які доводили перерахування коштів, необхідності в подачі заяви про залишення позову без розгляду не існувало. Відтак, відсутність доказів, які мають значення для розгляду справи по суті за предметом позову «визнання правочинів недійсними» унеможливило розгляд справи за належним предметом спору не з вини представника позивача, якому не було відомо про наявність доказів, які витребував суд ухвалою від 06.09.2021 року.
Вказує, що наразі ці докази в матеріалах цивільної справи відсутні але вони існують в природі, однак їх відсутність на час підготовчого розгляду цивільної справи призвела до необґрунтованої відмови від поданого у справі позову за належним предметом.
Також вважає, що неоднакова позиція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ліквідацію АТ «Банк Фінанси та Кредит» вказує на наявність спору, що є підставою для скасування ухвали про залишення позову без розгляду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
 
В судове засідання 11 липня 2023 року позивач не з`явилась, повідомлена на поштову адресу, конверт із поштовим вкладенням про виклик до суду повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про іншу адресу ОСОБА_1 суд не повідомила.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки на момент надходження до суду клопотання про залишення позову без розгляду дана справа розглядом по суті не розпочата, то відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява представника ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 березня 2023 року представник позивача - ОСОБА_3 подав клопотання про залишення без розгляду  позову. Дане клопотання підписане представником позивача, повноваження якого підтверджені  ордером та копією свідоцтва  (а.с.79-80). Відповідно до такого ордеру договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Наведена конституційна норма гарантує право з метою захисту своїх прав та  законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних,   адміністративних та інших правовідносин використовувати  правову допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншими міркуваннями в судовому процесі.
Право позивача подати заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті закріплене п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та є гарантованим процесуальним правом, яке кореспондується із принципом диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Зважаючи на те, що позивач є ініціатором цивільно-правового спору, і саме за його зверненням суд розглядає справу, право позивача на припинення судового розгляду чи то шляхом відмови від позову на будь-якій стадії судового розгляду, чи шляхом подачі заяви про залишення позову без розгляду на стадії до початку розгляду справи по суті, не може бути обмеженим.
Зміст даної заяви свідчить про те, що представник позивача чітко усвідомлював значення своєї дії та клопотання представника позивача за своєю суттю є чітким - залишити позов без розгляду.
Матеріалами справи підтверджено відсутність обмежень прав адвоката на вчинення вказаної процесуальної дії.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Наведена конституційна норма гарантує право з метою захисту своїх прав та  законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних,   адміністративних та інших правовідносин використовувати  правову допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.
За таких обставин у суду першої інстанції, були всі правові підстави для залишення позову без розгляду згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання позивачки про залишення її позову без розгляду.
Крім того позивач в апеляційній скарзі не заперечує факт написання її представником такої заяви і що така процесуальна дія узгоджувалась з волевиявленням ОСОБА_1 .
Апеляційний суд зазначає, що залишення позову без розгляду за заявою позивача не позбавляють його права повторно звернутися до суду за вирішенням спору та захисту порушеного права чи оспорюваного інтересу.
Викладені в апеляційній скарзі доводи  висновків суду першої інстанції не спростовують.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що подача такої заяви була обумовлена відсутністю доказів у справі, які в подальшому були витребувані судом на законність постановленої ухвали не впливають.
Слід зазначити, що незалежно від того, що спонукало позивача подати заяву про залишення позову без розгляду, суд не наділений повноваженнями відмовляти в задоволенні такої заяви, якщо вона була подана до початку судового розгляду.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. Судові витрати понесені позивачем під час апеляційного розгляду покласти на позивача. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Головуючий                                                                                           О.В. Желепа 

Судді                                                                                                      О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська