КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №755/5483/21                                                                          Головуючий у суді І інстанції: Виниченко Л.М.
провадження №22-ц/824/8998/2023                                                       Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 вересня 2023 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., 
секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2023 року про заміну сторони правонаступником у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна про розірвання спадкового договору та виселення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2023 року замінено у цивільній справі № 755/5483/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна про розірвання спадкового договору та виселення сторону позивача ОСОБА_2 на правонаступника - ОСОБА_3 .
Не погодившись із вказаною ухвалою,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва про заміну сторони правонаступником від 28 березня 2023 року по справі № 755/5483/21 та закрити провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що суд першої інстанції не мав повноважень замінювати позивача у справі з власної ініціативи без відповідного клопотання з певним обгрунтуванням правонаступника-позивача або інших учасників справи. Зазначила, що примушування до вступу в справу правонаступника-позивача, прийняття рішення судом про примусову заміну позивача у справі без ініціативи з боку правонаступника-позивача або хоча б без з`ясування волевиявлення такої особи э порушенням принципу змагальності сторін у цивільному процесу.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що копії матеріалів спадкової справи, які надійшли від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В. містять різні, суперечливі, неповні дані, та які були залишені поза увагою судом першої інстанції. Вказувала на те, що суд першої інстанції без наявності належних, достовірних доказів, за власної ініціативи на припущеннямх встановив, що єдиним спадкоємцем після смерті позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно позовної заяви проживав за адресою: АДРЕСА_1 є неідентифікована особа ОСОБА_3 .
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначила також те, що не погоджується з посиланням суду першої інстанції на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2021 року по справі № 263/16438/19, предметом спору було, серед іншого, оскарження постанови суду апеляційної інстанції про скасування ухвали місцевого суду про закриття провадження у справі щодо дострокового розірвання спадкового договору, а тому на думку апелянта правовідносини є не аналогічними.
Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Замінючи у даній справі сторону позивача ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_3 , суд першої інстанції керуючись ст. 55 ЦПК України обґрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_3 є рідною донькою ОСОБА_2 та у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкова справа № 18/2022 відкрита за заявою спадкоємиці ОСОБА_3 ..
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
В той же час суд будь-якої інстанції незалежно від стадії судового процесу зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37 цс 20).
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.
Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Встановлено, що у березні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна про розірвання спадкового договору та виселення.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про витребування доказів задоволено. Витребувано від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича: копію матеріалів спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 248-249 том 2).
14 березня 2023 року на адресу суду першої інстанції на виконання ухвали від 02.02.2023 року надійшла копія спадкової справи № 18/2022, відкритої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 9-31 том 3).
Встановлено, що відповідно до довідки про склад спадкоємців № 69/02-14 від 25.05.2022 року, яка міститься в спадковій справі № 18/2022, вбачається, що станом на 25 травня 2022 року спадкоємцем, що прийняла спадщину є донька померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Станом на 25 травня 2022 року, крім неї інших спадкоємців немає (а.с. 29 том 3).
Відповідно до довідки (про склад спадкоємців) від 11.01.2023 № 02/02-14 вбачається, що вказана довідка видана ОСОБА_3 про те, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Станом на 11 січня 2023 року крім ОСОБА_3 спадкоємців немає. Заяви про прийняття спадщини ніким не подавались (а.с. 30 том 3).
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про заміну сторони позивача у вказаній справі - померлого ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_3 , оскільки правовідносини, які виникли між сторонами допускають правонаступництво, і в матеріалах справи містяться докази про те, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2 ..
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав повноважень замінювати позивача у справі з власної ініціативи без відповідного клопотання з певним обгрунтуванням правонаступника-позивача або інших учасників справи, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з урахуванням того, що в матеріалах справи містяться докази, а саме копією спадкової справи підтверджується, що внаслідок смерті позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 яка є рідною донькою померлого у встановлений законом строк прийняла спадщину. Вказані правовідносини допускають правонаступництво, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 55 ЦПК України суд першої інстанції правомірно з власної ініціативи замінити сторону позивача у даній справі. Також суд апеляційної інстанції зазначає, що діючим процесуальним законом таких заборон не встановлено.
Доводи апеляційної скарги щодо не ідентифікації спадкоємця та наявності розбіжностей у документах, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, та зазначає що наявні розбіжності є технічними описками, а тому не можуть бути підставами для скасування ухвали суду.
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду необґрунтована, колегія суддів відхиляє, оскільки судом дано оцінку усім долученим письмовим документам, та винесено ухвалу з урахуванням усіх наявних в справі доказів та встановлених фактичних обставин.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «06» вересня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                Л.П. Сушко

Судді                                                                                       Д.Р. Гаращенко 
 
                                                                                                                                                                                                                                                         В.І. Олійник