Ухвала
 
16 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 344/16831/20
провадження № 61-11614ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому, уточнивши свої позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на: 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,3 кв. м, житловою площею 33,4 кв. м; 1/2 частку господарського приміщення (гаражу) в будинку АДРЕСА_2 загальною площею 26 кв. м; 1/2 частку садового будинку АДРЕСА_3 ; 1/12 частку в будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 94,2 кв. м, житловою площею 40 кв. м.
 
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням                           від 27 березня 2023 року позов задовольнив частково. Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину двох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,3 кв. м, житловою площею 33,4 кв. м - в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину господарського приміщення № ХІV (складова частина об`єкта нерухомого майна - господарське приміщення (вбудоване), А, загальною площею 26 кв. м) у будинку АДРЕСА_2 - в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. 
 
Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 04 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 27 березня 2023 року - без змін.
 
31 липня 2023 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 липня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Позовну заяву подано у 2020 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила                              1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 102,00 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).
 
Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування чи повернення ціна позову визначається вартістю майна.
 
Згідно з наданої квитанції від 31 липня 2023 року № 1 ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 9 000,00 грн.
 
Зі змісту касаційної скарги видно, що заявник не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями в частині задоволених позовних вимог.
 
Разом із цим, аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціни позову щодо визнання права власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частку господарського приміщення (гаражу) в будинку АДРЕСА_2 , а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.
 
Отже, заявнику необхідно надати суду докази вартості квартири АДРЕСА_1 та господарського приміщення (гаражу) в будинку АДРЕСА_2 належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості нерухомого майна) та за подання касаційної скарги, з урахуванням вже сплаченого судового збору, доплатити судовий збір (у разі необхідності), розмір якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із вартості спірного майна. 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 липня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                      А. Ю. Зайцев